КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа № 759/2907/24
Апеляційне провадження
№ 33/824/70/2025
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року (суддя Сенько М.Ф.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , голови правління Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач-12», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ореста Васкула, 49, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:
постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 605грн 60коп. 
Постановою судді визнано доведеним, що голова правління Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач-12» ОСОБА_1 , всупереч вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не надала інформацію на адвокатський запит адвоката Раковець О.О. від 28 листопада 2023 року. 
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що місцевим судом не було належним чином повідомлено її про дату, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим вона не була присутня в судовому засіданні та не була обізнана з результатами судового розгляду поки не отримала копію постанови судді 15 квітня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 про судове засідання, призначене на 22 лютого 2024 року, повідомлялась шляхом направлення судової повістки на її номер телефону у застосунок Viber (с.с.96).

21 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перенесення судового засідання, посилаючись на хворобу та перебування на медикаментозному лікуванні з 16 січня 2024 року по 16 березня 2024 року (с.с.53-54).
Суддя розглянув протокол про адміністративне правопорушення у відсутність ОСОБА_1 , визнавши причини її неявки неповажними, а направлені документи - неналежними, так як вони не були підписані електронно-цифровим підписом заявника.
Матеріали справи містять докази направлення копії постанови судді на електронну адресу ОСОБА_1 5 квітня 2024 року, однак доказів доставки вказаного листа до електронної скриньки останньої, матеріали справи не містять (с.с.105). 
Враховуючи, що ОСОБА_1 не була присутня під час розгляду справи місцевим судом, копію постанови судді отримала 15 квітня 2024 року (с.с.108), тому апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суддя місцевого суду протиправно розглянув справу без врахування її позиції, зокрема, не дослідивши факту того, що матеріали справи не містять належних доказів отримання нею адвокатських запитів, а відтак і наявності у її діях складу адміністративного правопорушення.
Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Юрченко Ю.Б. апеляційну скаргу підтримали, додавши, що матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 рекомендованого поштового відправлення, яке містило адвокатський запит, що свідчить про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.
Адвокат Раковець О.О., будучи неодноразово повідомленою про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, шляхом направлення судових повісток до її електронного кабінету у системі «Електронний суд» (с.с.188, 194, 200, 212, 218, 239), у судове засідання не з`явилась, тому апеляційний суд провів судовий розгляд у її відсутність.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Юрченка Ю.Б., вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії КС №00454 від 7 лютого 2024 року, 28 листопада 2023 року у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат Раковець О.О. звернулась із адвокатським запитом № 28/11-л до голови правління Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» ОСОБА_1 . Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адвокатський запит було отримано уповноваженою особою Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» 1 грудня 2023 року, таким чином останнім днем для надання відповіді на адвокатський запит було 7 грудня 2023 року. На час складання даного протоколу адвокат Раковець О.О. відповіді на адвокатський запит від голови правління Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» не отримала, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, а саме несвоєчасне надання інформації на адвокатський запит (с.с.2).
Право на адвокатський запит є одним із професійних прав адвоката, які гарантуються останньому Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та є частиною здійснення адвокатом своєї професійної діяльності.
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»визначено, що під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Відповідно до частини 1 та 2 статті 24 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
Відповідно до частини 2 статті 24 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Згідно з частиною 3 статті 24 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до статті 14 КУпАПпосадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших прави, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Частиною 5 статті 212-3 КУпАПпередбачено відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит 

кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит адвоката.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.
Суб`єкт правопорушення - спеціальний (посадова чи службова особа органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, громадських об`єднань, тощо).
З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Раковець О.О., яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , 28 листопада 2023 року на адресу голови правління Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» ОСОБА_1.: м. Київ, вул. Ореста Васкула, 49, індекс 03179, був направлений адвокатський запит, в якому адвокат Раковець О.О. просила надати інформацію про дату обрання чинного голови правління Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» та про строк, на який чинного голову правління Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» було обрано, а також надати належним чином засвідчену копію рішення органу управління Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» про обрання чинного голови правління (с.с.6-7).
Відповідно до опису вкладення у цінний лист, на якому проставлено штамп АТ «Укрпошта» «28.11.23», до вказаного адвокатського запиту було додано: копію адвокатського запиту від 18 вересня 2023 року з доказом відправки; копію адвокатського запиту від 24 жовтня 2023 року з доказом відправки; ордер на представництво інтересів; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (с.с.16).
Згідно накладної, виданої АТ «Укрпошта», вказаному поштовому відправленню був присвоєний номер 0421019702745 (с.с.16).
Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення номер 0421019702745, адресованого Обслуговуючому кооперативу «Обчислювач - 12», вбачається, що його вручено уповноваженій особі адресата «ОСОБА_1», проставлено дату «1.12.2023» та підпис листоноші (с.с.17).
Відповідно до пункту 73 Правил надання поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (тут і надалі - Правила, у редакції, чинній на момент вручення поштового відправлення № 0421019702745), інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку. Поштові перекази, адресовані юридичним особам та фізичним особам на особисті рахунки, перераховуються на відповідні рахунки у відповідних установах надавача платіжних послуг.
Пунктом 78 Правил передбачено, що поштові відправлення, адресовані юридичним особам, можуть видаватися їх представникам, уповноваженим в установленому законодавством порядку на одержання поштових відправлень.
Згідно пункту 87 Правил в об`єкті поштового зв`язку можуть вручатися: прості поштові відправлення, які неможливо вкласти до абонентської поштової скриньки; реєстровані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, не вручені адресатам під час доставки за поштовою адресою, що надана відправником чи одержувачем відправлення; мішки "M"; поштові відправлення, щодо яких складено відповідний акт; міжнародні поштові відправлення, на які нараховані митні платежі; поштові перекази. 

Пунктом 89 Правил передбачено, що поштові перекази, посилки, інші поштові відправлення з оголошеною цінністю, а також міжнародні реєстровані поштові відправлення (в тому числі згруповані поштові відправлення "Консигнація") видаються адресату (одержувачу) за умови пред`явлення ним документа, що посвідчує особу, або уповноваженій ним особі за умови пред`явлення нею документа, що посвідчує особу, та відповідної довіреності, засвідченої в установленому законодавством порядку, якщо інший порядок отримання відправлень не встановлено оператором поштового зв`язку.
Враховуючи категоричне заперечення ОСОБА_1. отримання адвокатського запиту, апеляційним судом було направлено запит до АТ «Укрпошта» з проханням надати завірену належним чином копію документу, який містить підпис ОСОБА_1 про отримання поштового відправлення номер 0421019702745 від 28 листопада 2023 року.
Згідно пункту 7.3 Порядку пересилань відправлень «Укрпошта Експрес», розробленого відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил та внутрішніх документів АТ «Укрпошта», відправлення Експрес, адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в ОПЗ вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти або контактній особі, яка зазначена на супровідній адресі, за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу. У разі відсутності уповноваженої особи на одержання пошти, відправлення Експрес може вручатися представнику юридичної особи при наявності у неї печатки юридичної особи. При надходженні п`яти і більше відправлень Експрес на адреси юридичних осіб в автоматичному режимі формується список ф.101, до якого приписуються усі відправлення, що підлягають видачі. Зразок ф.101 наведений у Додатку 2 до цього Порядку. 
Згідно листа АТ «Укрпошта» від 6 лютого 2025 року № 1.03.009.004.-4168-25, відправлення Експрес № 0421019702745 на адресу Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» від 28 листопада 2023 року надійшло 30 листопада 2023 року до відділення № 179 міста Києва з індексом 03179 та вручене в той же день керівнику Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» ОСОБА_1 під підпис (с.с.213-214).
До вказаного листа було додано копію повідомлення про вручення від 30 листопада 2023 року, згідно якого поштове повідомлення номер 0421019702745 було вручено уповноваженій особі адресата. При цьому у відповідній графі вказано дату отримання «30.11.2023», а внизу зроблено напис «ОСОБА_1» та проставлено підпис (с.с.215).
Разом з цим, протокол про адміністративне правопорушення було складено саме у зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 відповіді на адвокатський запит, направлений адвокатом Раковець О.О. 28 листопада 2023 року за номером відправлення номер 0421019702745 на адресу Обслуговуючого кооперативу «Обчислювач - 12» та отриманий ОСОБА_1 1 грудня 2023 року.
Отже, в ході розгляду справи апеляційним судом було встановлено, що згідно повідомлення ОСОБА_1 отримала поштове відправлення 0421019702745 30 листопада 2023 року, що суперечить відомостям, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення номер 0421019702745.
ОСОБА_1 заперечує отримання нею зазначеного повідомлення та стверджує, що написання її прізвища на повідомленні, зроблено не нею.
Інших доказів отримання ОСОБА_1 адвокатського запиту, направленого адвокатом Раковець О.О. 28 листопада 2023 року, матеріали справи не містять.
Частина 2 статті 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Дані про подію, зокрема час, місце та обставини правопорушення, є істотною складовою формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частиною складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає 

обов`язковому доказуванню.
Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, стандарти, установлені Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободдля кримінального провадження, поширюються і на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справи "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08)).
Ці стандарти полягають у тому, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певна особа має доводити в суді, а також суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки в такий спосіб неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення.
Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення. 
Разом з тим, під час розгляду справи апеляційним судом не було поза розумним сумнівом встановлено факту отримання 1 грудня 2023 року ОСОБА_1 адвокатського запиту, направленого 28 листопада 2023 року адвокатом Раковець О.О.
При цьому, апеляційний суд, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної 

скарги та протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язаний тлумачити всі сумніви, зокрема, щодо отримання ОСОБА_3 вказаного адвокатського запиту 1 грудня 2023 року, на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, законодавець передбачив підставу для закриття провадження у справі - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП).
Виходячи з вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог статті 252 КУпАП наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року не може вважатися законною та обґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із недоведеністю вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП України.
Керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив:
клопотання ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року задовольнити та поновити ОСОБА_1 цей строк.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 лютого 2024 року про визнання ОСОБА_1  винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт