Справа № 542/711/26
Провадження № 1-кп/542/96/26

В И Р О К 
Іменем України

17 квітня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
з участю:
прокурора – ОСОБА_2 ,
обвинуваченого – ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання – ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 12.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026175480000016 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , уродженця с. Козуби Полтавського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, одруженого, студента ІV курсу Полтавського університету економіки і торгівлі, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не військовослужбовця, раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебував поблизу річки Ворскла, що знаходиться на околиці села Старі Санжари, Полтавського району, Полтавської області, де виявив дикоростучу рослину коноплі. Достовірно знаючи, що конопля відноситься до наркотичного засобу, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на незаконне придбання та в подальшому виготовлення та зберігання наркотичного засобу для власного вжитку, без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_3 зірвав рослину коноплі, яку приніс до гаражного приміщення, розташованого за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де обірвавши листя, залишив їх для просушування. В подальшому, ОСОБА_3 , висушені рослини коноплі склав до паперової коробки, з метою вживання шляхом куріння за допомогою сигарети.
10 березня 2026 року в ході обшуку, згідно ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області, за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , у гаражному приміщенні в шухляді столу виявлено та вилучено паперову коробку з речовиною рослинного походження зеленого кольору в висушеному стані.
Виявлена та вилучена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилася в паперовій коробці, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено – канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 92,416 г.
Тим самим, ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 92,416 г.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, у листопаді 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебував на території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , що належить покійному ОСОБА_7 . На горищі будинку, ОСОБА_3 виявив предмет ззовні схожий на обріз гладко ствольної рушниці. Достовірно знаючи, що це може бути вогнепальна зброя та усвідомлюючи протиправність своїх дій, у ОСОБА_3 виник умисел на його придбання, носіння та подальше зберігання, не маючи дозволу на носіння і зберігання вогнепальної зброї, передбаченого п. 2.3 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_3 забрав вказаний предмет з собою та приніс до місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив на зберігання у металевій шафі.
10.03.2026 в ході обшуку, згідно ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області, за місцем проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні будинку, в металевій шафі, яка знаходиться у вітальні, працівниками поліції виявлено предмет, який відноситься до категорії вогнепальної зброї. Даний пристрій являється вогнепальною зброєю - обрізом гладко ствольної, одноствольної рушниці «ЗК», 16 калібру, виготовлений саморобним способом з рушниці промислового виготовлення, шляхом укорочування ствола до залишкової довжини - 285 мм та укорочуванням прикладу до шийки ложі. Даний обріз рушниці, придатний для проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру.
Своїми умисними діями, які виразились у носінні, зберіганні та придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України.
09 квітня 2026 року укладена угода про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до укладеної угоди підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України, щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та сплатив добровільний внесок на потреби ЗСУ.
Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України прохають звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, визначивши останньому іспитовий строк.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, відноситься до не тяжких злочинів. 
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до тяжких злочинів. 
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст. 470-473, та Кримінального кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України: незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, а також носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.
Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, щодо яких він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім того, ОСОБА_3 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не перебуває під наглядом у лікаря психіатра та у лікаря нарколога.
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сплату добровільного внеску на потреби Збройних Сил України.
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
Узгоджені вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_4 і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточну міру покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, визначивши останньому іспитовий строк. При цьому тривалість іспитового строку відповідно ч. 3 ст. 75 КК України визначає суд, та вважає, що такий строк має становити один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Вартість проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/117/26/4663-НЗПРАП від 16.03.2026 складає 2674,20 грн, та вартість проведення комплексної судово-балістичної та судово-трасологічної експертизи № КСЕ-19/117-26/4895 від 19.03.2026 складає 3565,60 грн, отже із ОСОБА_3 на рахунок Полтавського НДЕКЦ МВС України необхідно стягнути судові витрати на залучення експертів, загальна вартість яких складає 6239,80 грн.
Цивільний позов не заявлено. 
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України: рушницю укорочену одноствольну, гладко ствольну, без номерів та марок, довжиною близько 50 см, а також картонну коробку із маркуванням «STROMO», в якій містяться сушені рослини коноплі, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, які були вилучені у домогосподарстві ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , - слід знищити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 09 квітня 2026 року, укладену між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026175480000016 від 12.02.2026.
ОСОБА_3 визнати винуватим:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на рахунок Полтавського НДЕКЦ МВС України судові витрати на залучення експертів, вартість яких складає 6239,80 грн (шість тисяч двісті тридцять дев`ять гривень 80 коп.). 
Речові докази: рушницю укорочену одноствольну, гладко ствольну, без номерів та марок, довжиною близько 50 см; картонну коробку із маркуванням «STROMO», в якій містяться сушені рослини коноплі, що знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області – знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя 
Новосанжарського районного суду 
Полтавської області ОСОБА_1