КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 760/26064/25
номер провадження: 33/824/1056/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Тарасенка Володимира Віталійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Тарасенка Володимира Віталійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2025 року  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Тарасенко В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати у зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам, та істотним порушенням вимог процесуального права. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 10 вересня 2025 року працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 незаконною. Обгрунтовуючи підставу для зупинки правоохоронці свідомо маніпулювали положеннями чинного законодавства вказуючи, що підставою для зупинки є можливе вчинення особою правопорушення і посилались на п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». Проте відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Вказує, що постанову про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за жодним із звинувачень, працівниками поліції не виносилась.
Зазначає, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №449217 від 10 вересня 2025 року вбачається, що працівниками поліції начебто було встановлено ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: неприродня блідість обличчя; тремтіння пальців рук; підвищена жвавість. Проте ОСОБА_1 не мав жодної із зазначених правоохоронцями ознак наркотичного сп`яніння. Працівниками поліції було істотно порушено порядок направлення ОСОБА_1 для проходження огляду у лікаря - нарколога, оскільки така вимога правоохоронців була висловлена особі, яка не мала жодної з ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння.
Крім того вказує, що після того, як працівники поліції поїхали з місця зупинки, приблизно за 5 хвилин туди прибув адвокат, який негайно відвіз ОСОБА_1 до КНП «Київська міська клінічна лікарня №10» №004642 від 10 вересня 2025 року, де об 11 год 50 хв., тобто за півтори години після того як працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння у лікаря -нарколога, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння.
Зазначає, що незважаючи на незаконність вимоги поліцейського про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння у лікаря - нарколога, він неодноразово наполягав на тому, що не відмовляється від проходження такого огляду, а відтак викладені у протоколі відомості про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають дійсності. Зокрема, зі змісту долученого до протоколу відеозапису вбачається, що працівники поліції не роз`яснили належним чином ОСОБА_1 його права та обов`язки і почали вимагати, щоб він проїхав з ними до лікаря нарколога. При цьому ними також не було роз`яснено і наслідки відмови від проходження такого огляду. Працівники поліції кілька разів заважали водію скористатись правовою допомогою захисника. Водночас, одразу після того, як ОСОБА_1 зміг переговорити із своїм адвокатом, він неодноразово, до того як було складено протокол, вказував працівниками поліції, що він хоче пройти огляд. Однак працівники поліції кожного разу ігнорували, незадовго до того як вони все ж виписали протокол (0:24:10 - 0:24:20 відеозапису) висміяли ОСОБА_1 і почали йому казати, щоб він ще раз проговорив на камеру, що він не відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, але чекає на свого адвоката.
Також вказує, що працівники поліції наголосили на тому, що ОСОБА_1 може пройти огляд самостійно і в подальшому виконуючи цю вказівку працівників поліції, він пройшов огляд у лікаря - нарколога. Однак, коли ОСОБА_1 попросив працівників поліції дати йому направлення до лікаря-нарколога, то вони відмовились надавати йому таке направлення, натомість почали глузувати з водія, пропонуючи йому, замість видачі направлення викликати швидку чи пожежників (0:20:38 - 0:20:53 відеозапису). Вказує, що є сумнівним долучене працівниками поліції до протоколу направлення про те, що воно було складено 10 вересня 2025 року о 10 год 23 хв. за адресою: місто Київ, Севастопольська площа 1, а не в іншому місці, в інший час, під час формування працівниками поліції матеріалів для направлення до суду. Зазначає, що працівниками поліції не доведено законність походження такого доказу, а тому просить визнати вказане вище направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 вересня 2025 року, недопустимим доказом і не враховувати його під час вирішення справи по суті.
Додатково зазначає, що з огляду на те, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення представниками патрульної поліції було грубо порушено права ОСОБА_1 , зокрема, його право на захист, то просить визнати протокол про адміністративне правопорушення таким, що складений з істотним порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто недопустимим доказом.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Тарасенка В.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Незважаючи на обставини та докази, на підставі яких суддя першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою з огляду на таке.
Відповідно до вимог п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, зокрема які наведені у п.4 розділу І цієї Інструкції.
Як передбачено п.12 Розділу ІІ Інструкції №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з вимогами ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того, як передбачено п.6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Зважаючи на вказані вище положення законодавства, а також обставини, які зафіксовані на відеозапису, матеріали якого долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, поліцейськими не були дотримані у повному обсязі вимоги наведених вище нормативних актів, оскільки після того як ОСОБА_1 до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення погодився та просив провести його огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, пояснивши це тим, що він боїться їхати з працівниками поліції без свого адвоката, та просив їх почекати 15 хвилин, до прибуття його захисника (10 год 13 хв. відеозапису).
Разом з тим, незважаючи на вказані обставини, а також наявність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «КМНЛ №10» від 10 вересня 2025 року, працівники поліції не забезпечили доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення такого огляду, безпідставно пославшись на те, що вони не будуть чекати його захисника, оскільки це довго (20 год 20 хв. відеозапису).
Більш того, керуючись роз`ясненнями, наданими поліцейськими, ОСОБА_1 одразу, протягом двох годин, з моменту виникнення підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, самостійно звернувся до КНП «КМНЛ №10», де за наслідками його медичного огляду лікар-нарколог склав висновок про те, що у ОСОБА_2 ознак сп`яніння не виявлено, що підтверджується поданим до суду першої інстанції та дослідженими під час апеляційного розгляду висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 вересня 2025 року (а.с.77).
Вищенаведені обставини дозволяють стверджувати про те, що висновок судді першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, не може бути визнаний обґрунтованим, оскільки він не ґрунтується на належних та допустимих доказах, які б, поза розумним сумнівом, спростовували доводи апеляційної скарги адвоката Тарасенка В.В. та підтверджували вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання в оскаржуваній постанові на досліджені в судовому засіданні докази, без їх належного аналізу та оцінки, яка б відповідала вимогам ст.252 цього Кодексу, не можуть служити підставою для визнання оскаржуваної постанови судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності законною та обґрунтованою. 
За таких обставин, враховуючи вимоги ст.62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга адвоката Тарасенка В.В., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, оскільки наведені в ній доводи підтверджують незаконність постанови судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а вказана постанова - скасуванню, із закриттям провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргуадвоката Тарасенка Володимира Віталійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити. 
Постанову судді Солом`янського районного суду міста Києва від 19 грудня 2025 рокувідповідно до якої  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов