ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/5269/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ

1.1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі – відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № 6089224-2411-2407-UA73060410000077092 від 04.06.2024 р.
1.2. Ухвалою суду від 20.11.2024 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.
1.3. Ухвалою суду від 02.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

2.1. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового Кодексу України (далі – ПК України) та відповідно до пункту 286.5 статті 286 розділу XII ПК України фізичній особі – підприємцю ОСОБА_1 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області визначено податковим повідомленням-рішенням № 6089224-2411-2407-UA73060410000077092 від 04.06.2024 р. (далі – Рішення) суму податкового зобов`язання: земельний податок з фізичних осіб за 2024 рік в розмірі 16 548 грн. 26 коп. Відповідно до розрахунку земельного податку з фізичних осіб наданому у рішенні, вищезазначений земельний податок був незаконо нарахований Відповідачем з загальну площі земельної ділянки – 0,1908 га, власником якої є позивач. Позивач вважає, що рішення ДПС було прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме з порушенням підпункту 4 пункту 297.1 ст. 297 ПК України.
2.2. Наголошує, що позивач є власником земельної ділянки загальною площею 0,1908 га відповідно до пп. 269.1.1 і пп. 269.1.2 п. 269.1 ст. 269 ПК України є платником земельного податку. За підпунктом 4 пункту 297.1 ст. 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності, зокрема, з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм), позичку, на іншому праві користування) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва. 
2.3. Умовою несплати земельного податку за зазначеною системою оподаткування є те, що суб`єкт господарювання, який є власником чи користувачем земельної ділянки, використовує цю землю для проведення господарської діяльності. 
2.4. Таким чином, на підставі пп. 4 п. 297.1 ст. 297 ПК України, Позивач звільнений від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності, зокрема, з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм). 
2.5. Позивач відповідно до пп. 4 п. 297.1 ст. 297 ПК України, звільнений від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності, зокрема, з податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності. 
2.6. Разом з тим, відповідач у порушення пп. 4 п. 297.1 ст. 297 ПК України, у своєму Рішенні нарахував земельний податок Позивачу з загальної площі земельної ділянки – 0,1908 га, яка належить останньому на праві приватної власності.
2.7. На підставі викладеного вище, Позивач вважає, що Рішення є неправомірним, суперечить нормам чинного законодавства України та не відповідає об`єктивній дійсності, а тому податкове повідомлення-рішення №6089224-2411-2407-UA73060410000077092 від 04.06.2024 р. р. підлягає скасуванню.

Аргументи відповідача

2.8. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що заперечує щодо задоволення позову, свою позицію обґрунтовує наступним.
2.9. Так зазначає, що згідно відомостей з ІС «Податковий блок» фізична особа-підприємець підприємець ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 ) перебуває на спрощеній системі оподаткування, з 01.09.2019 року є платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5%. Основний вид господарської діяльності - 56.10 «діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування». 
2.10. Відповідно до повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, поданої за формою №20-ОПП за ФОП підприємець ОСОБА_1 рахується: БАР «Валерія», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дата взяття на облік 07.12.2017р. та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Дата взяття на облік 04.09.1998 р. У приватній власності гр. ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 ) перебуває земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., площею 0,1908 га., кадастровий номер 73230010100:01:014:0024, цільове призначення - « 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (магазини)».
2.11. Згідно з листом Новоселицької міської ради №365 від 22.03.2024 року, підставою для нарахування є перелік від Новоселицької міської ради від 25.03.2024 року №3255/5/24-13-24-11 в якому вказано, що власники які отримали у власність земельні ділянки на території Новоселицької міської територіальної громади в межах міста Новоселиця міської територіальної громади в межах міста Новоселиця Чернівецького району Чернівецької області, для здійснення підприємницької діяльності зобов`язані сплачувати земельний податок комерційного призначення.
2.12. Позивач не надав буд-яких доказів використання земельної ділянки у його господарській діяльності.
2.13. Підсумовуючи вищезазначене вважає, що податковий орган при винесенні податкового повідомлення-рішення форми №6089224-24-11-2407-UA73060410000077092 від 04.06.2024 р., діяв обґрунтовано, у межах повноважень та з урахуванням всіх обставин, які мають значення для прийняття об`єктивного рішення, в межах наданих повноважень та у відповідності до приписів чинного законодавства, у зв`язку із чим, підстави для визнання протиправним податкового повідомлення-рішення відсутні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 

3.1. Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як ФОП (РНОКП НОМЕР_1 ), перебуває на спрощеній системі оподаткування, основний вид господарської діяльності - 56.10 «діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування».
3.2. Згідно Витягу з реєстру платників єдиного податку від 12.12.2018 року №720/2407 ОСОБА_1 з 01.09.2019 року є платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5%. 
3.3. Згідно державного акту про право власності на земельну ділянку від 28.12.2005 року серія ЯБ №444661 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 0,1908 га за адресою: АДРЕСА_1 (попередня назва – АДРЕСА_1 , площею 0,1908 га., цільове призначення – для роздрібної торгівлі та комерційних послуг.
3.4. Як повідомлено представником відповідача у відзиві, що не заперечується представником позивача, відповідно до повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, поданої за формою №20-ОПП за ФОП підприємець ОСОБА_1 рахується: бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дата взяття на облік 07.12.2017р. та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Дата взяття на облік 04.09.1998 р. У приватній власності гр. ОСОБА_1 (РНОКП НОМЕР_1 ) перебуває земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1908 га., кадастровий номер 73230010100:01:014:0024, цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (магазини).
3.5. 04.06.2024 року Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області винесено по відношенню до ОСОБА_1 податкове повідомлення рішення № 6089224-2411-2407- НОМЕР_2 , відповідно до якого визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за податковий період - 2024 рік у розмірі 16548,26 грн. по земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , площею 0,1908 га., кадастровий номер 73230010100:01:014:0024, цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (магазини)

ІV. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Засади, якими керується суд при здійсненні правосуддя у цій справі

4.1. Надаючи оцінку цим правовідносинам, суд насамперед має визначити проблему, яка породила правовий конфлікт (яким є публічно-правовий спір) та ефективні, разом з цим справедливі, шляхи її усунення.
4.2. Сутністю цього спору є те, що позивач, не погоджується із прийнятими по відношенню до нього податковими повідомленнями-рішеннями. А тому, суд надасть такому рішенню податкового органу оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.
4.3. Суд зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
4.4. При цьому, варто зазначити, що принцип верховенства права підпорядковує державу інтересам людини, а не навпаки. Коли учасником правовідносин виступає держава, остання у суперечці щодо права з будь-якою особою, у тому числі з фізичною особою-підприємцем, має поступитися на користь опонента, оскільки вона сама створила ситуацію правової невизначеності і порушила в такий спосіб принцип верховенства права.
4.5. Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
4.6. При наданні оцінки на предмет правомірності оскаржуваних рішень, суд виходить з того, що такі акти в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому мають відповідати критеріям законності таких рішень, які наведені у частині 2 статті 2 КАС України.
4.7. Водночас суд звертає увагу на положення частини 2 статті 77 КАС України, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Щодо суті спору

4.8. Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України (далі в редакції, чинній на час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення).
4.9. Згідно з пп. 14.1.72, пп. 14.1.73, пп.14.1.74, пп.14.1.147, п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що:
земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу);
землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності: на праві постійного користування; на умовах оренди;
земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами;
плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
4.10. Згідно з пп. 269.1.1, п. 269.1 ст. 269 ПК України платники земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) (підпункт); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування (підпункт 269.1.2).
4.11. Відповідно до пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України передбачено, що об`єктами оподаткування платою за землю є об`єкти оподаткування земельним податком.
4.12. Згідно з п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є, зокрема, дані державного земельного кадастру, 
4.13. За правилами абз. 1 п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статті 58 цього Кодексу.
4.14. Відповідно до п. 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
4.15. Згідно з положеннями ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
4.16. Таким чином, платником земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, які зобов`язані сплачувати земельний податок за земельні ділянки, що перебувають у їх власності або користуванні. Обов`язок сплачувати земельний податок виникає у власників земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачів з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У власника будівлі, споруди (їх частини) обов`язок зі сплати земельного податку за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), виникає з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку. Водночас у разі набуття права власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення (нежитлові будівлі), що розміщені на землі, та не оформлення права власності або права користування на таку земельну ділянку обов`язок зі сплати податку за землю виникає з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення, що розміщено на цій землі, адже якщо фізична особа набула право власності на будівлю або його частину, що розташовані на земельній ділянці, то до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Користувач має сплачувати земельний податок за фактичне використання землі.
4.17. Пунктом 269.2 статті 269 ПК України передбачено, що особливості справляння податку суб`єктами господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, встановлюються главою 1 розділу XIV цього Кодексу.
4.18. Так, відповідно до підпункту 4 пункту 297.1 статті 297 ПК України платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів, зокрема, податку на майно в частині земельного податку за земельні ділянки, що використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності (крім діяльності з надання земельних ділянок та/або нерухомого майна, що знаходиться на таких земельних ділянках, в оренду (найм), позичку, на іншому праві користування) та платниками єдиного податку четвертої групи для ведення сільськогосподарського товаровиробництва.
4.19. Тобто, умовою звільнення від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності по земельного податку за зазначеною системою оподаткування є те, що суб`єкт господарювання, який є власником чи користувачем земельної ділянки, використовує цю землю для проведення господарської діяльності. Можливість звільнення від сплати цього податку за інших умов, не встановлена.
4.20. Відтак, платником земельного податку є власник земельної ділянки або землекористувач, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права.
4.21. Правове відношення між власністю на земельну ділянку чи користування нею та обов`язком сплати земельного податку не припиняється у разі набуття власником чи користувачем земельної ділянки статусу суб`єкта господарювання та обрання ним виду економічної діяльності і системи оподаткування, які не передбачають використання земельної ділянки в господарській діяльності. Тобто, з набуттям ознак (якості) суб`єкта господарювання фізична особа, яка ним стала, не перестає бути власником чи користувачем земельної ділянки і не звільняється від обов`язку сплати земельного податку.
4.22. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 27.02.2018 у справі № 826/8675/17 та від 17.04.2024 у справі № 826/17360/16.
4.23. Також, Верховний Суд у постанові від 22.04.2024 року у справі №560/2530/22 за позовом фізичної особи-підприємця про скасування податкових повідомлень-рішень про донарахування земельного податку вказав: "Суди попередніх інстанцій установили, що споруди, які знаходяться на земельних ділянках використовуються у підприємницькій діяльності позивача. Фактично в господарській діяльності позивача використовуються належні приміщення (будівлі), транспортні засоби, а не земельні ділянки. Доказів використання саме земельних ділянок у господарській діяльності, ОСОБА_1 не надав. Отже, доводи позивача про те, що він звільнений від сплати земельного податку, у зв`язку з тим, що він є суб`єктом господарювання та перебуває спрощеній системі оподаткування та використовує належні йому на праві власності земельні ділянки в господарській діяльності не підтвердились".
4.24. У ході судового розгляду встановлено, що позивач є платником єдиного податку третьої групи, який здійснює господарську діяльність за основним видом господарської діяльності - 56.10 «діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування».
4.25. Крім того, на підставі матеріалів справи встановлено, що відповідно до повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, поданої за формою №20-ОПП за ФОП підприємець ОСОБА_1 рахується: бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Дата взяття на облік 07.12.2017р. та кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Дата взяття на облік 04.09.1998 р. 
4.26. При цьому, вказані будівлі розташована на земельній ділянці площею 0,1908 га., кадастровий номер 73230010100:01:014:0024, цільове призначення - 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (магазини)., яка належить позивачу на праві власності.
4.27. За доводами представника позивача Баранова Р.І. звільнена зі сплати земельного податку на земельну ділянку кадастровий номер 73230010100:01:014:0024, оскільки використовує її господарській діяльності.
4.28. Водночас, згідно доводів представника відповідача, позивач не надав буд-яких доказів використання земельної ділянки у його господарській діяльності, відтак не звільняється від сплати земельного податку на земельну ділянку кадастровий номер 73230010100:01:014:0024.
4.29. Оцінюючи доводи сторін у цій справі суд вважає вірною позицію відповідача у цій справі щодо наявності у позивача дійсного обов`язку зі сплати земельного податку на земельну ділянку кадастровий номер 73230010100:01:014:0024. 
4.30. Суд звертає увагу на те, що позивач та його представник не надали жодного доказу на підтвердження того, що у звітному періоді 2024 році вона отримувала дохід від господарської діяльності у будівлях, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером 73230010100:01:014:0024.
4.31. Навіть за умови використання будівель баку та кафе на земельній ділянці в господарській діяльності позивача, такий факт не є підставою для звільнення її від сплати земельного податку, оскільки фактично в господарській діяльності використовуються лише приміщення (будівля), а не сама земельна ділянка.
4.32. Для вирішення справ такої категорії визначальним є факт встановлення фактичного використання земельної ділянки в господарській діяльності, адже саме з цією обставиною законодавець пов`язав відповідну пільгу. Способи підтвердження такої обставини не є нормативно визначеними, хоча одним з таких способів може бути і подання форми 20-ОПП.
4.33. Натомість, доказів використання саме земельної ділянки у господарській діяльності, зокрема того, що позивач у 2024 році подавала повідомлення №20-ОПП на використання у господарській діяльності об`єкта оподаткування земельної ділянки з кадастровим номером 73230010100:01:014:0024, позивач суду не надала.
4.34. Отже, доводи представника позивача про те, що позивач звільнена від сплати земельного податку, у зв`язку з тим, що вона є суб`єктом господарювання та перебуває спрощеній системі оподаткування та використовує належну їй на праві власності земельну ділянку з кадастровим номером 73230010100:01:014:0024 в господарській діяльності не підтвердились.
4.35. Таким чином, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.
4.36. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.04.2024 у справі № 826/17360/16 , від 22 квітня 2024 року по справі №560/2530/22.

V. ВИСНОВКИ СУДУ

5.1. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.
5.2. Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення діяв на підставі Конституції та законів України.
5.3. За таких обставин суд прийшов до висновку, що зазначений позов не підлягає задоволенню з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 

6.1. Згідно частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.
6.2. Оскільки у цій справі судом відмолено у задоволенні позову повністю, ним не присуджується та не стягується судові витрати на користь будь-якої із сторін.
На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд - 

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, відмовити повністю.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач – Головне управління ДПС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 200А, код ЄДРПОУ 44057187).

Суддя   О.В. Анісімов