Дата документу 12.02.2026	Справа № 554/873/26	
 	Провадження № 3/554/257/2026	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року місто Полтава

Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Лизенко А. В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, має інвалідність ІІ групи армії, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягався,

за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

17 січня 2026 року, приблизно об 11:59 год, в м. Полтаві по вул. Раїси Кириченко, 72 водій ОСОБА_1 , залишив транспортний засіб RENAULT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому не вжив заходів, щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого транспортний засіб RENAULT самовільно здійснило рух, що призвело до зіткнення з транспортним засобом BMW, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка здійснювала заїзд у дворову територію, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, щиро розкаявся у вчиненому. Зазначив, що він має інвалідність ІІ групи, просив не накладати на нього надто суворе адміністративне стягнення, не стягувати судовий збір, а за наявності підстав - обмежитися усним зауваженням та закрити справу на підставі ст. 22 КУпАП, оскільки адміністративне правопорушення вчинено ним вперше за 13 років водійської практики, пошкодження на транспортному засобі потерпілої є незначними, про що надав світлини, і страхова компанія покриває компенсацію відповідних ремонтних робіт у повному обсязі. Також ОСОБА_1 просив розглядати справу без його участі, про що надав до суду відповідні письмові заяви від 02 та 11 лютого 2026 року з доданими документами (а. с. 10, 35).
За таких обставин, суддя вважає, що справу можливо розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суддя дійшов до таких висновків.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 15.12 Правил дорожнього руху водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.
Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Більше того, згідно з п. 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР України).
Крім визнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується такими доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 568861 від 17 січня 2026 року, що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення, і протокол не містить зауважень особи щодо змісту чи результатів огляду (а. с. 1); доданою до вказаного протоколу карткою обліку адміністративного правопорушення (витяг з ІКС ІПНП підсистеми “Адмінпрактика”) а. с. 2); 
- схемою місця ДТП з описом механічних пошкоджень від 17 січня 2026 року, підписаною учасниками пригоди, і цей документ не містить зауважень осіб щодо зафіксованих у ньому відомостей (а. с. 3); 
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17 січня 2026 року (а. с. 4);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 17 січня 2026 року (а. с. 5), 
- світлинами із зображенням механічних пошкоджень транспортного засобу (а. с. 36, 37), а також дослідженими матеріалами справи у їх сукупності.
Вищезазначені докази у розумінні ст. 251 КУпАП України суддя визнає належними, допустимими, і такими, які повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 568861 від 17 січня 2026 року.
Будь-яких доказів на спростування обставин ДТП, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду не надано.
Отже, сукупність досліджених доказів вказує на те, що водій ОСОБА_1 , залишивши свій транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, допустив порушення вимог п. 15.12 ПДР України, у зв`язку з чим транспортний засіб здійснив самовільний рух та зіткнення з іншим транспортним засобом, чим спричинив пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не враховуються особа порушника, його майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи зазначене, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.
Щодо клопотання ОСОБА_1 про звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення суддя зазначає про таке.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно з приміткою до ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.
Малозначним є діяння, яке хоча формально і містить ознаки правопорушення, але не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяло і не могло заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
У даному випадку, встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не дотримався вимог п. 15.12 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого транспортним засобам було спричинено механічні пошкодження з матеріальними збитками, його дії кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, що є типовим для даного правопорушення, а тому підстав вважати діяння ОСОБА_1 малозначним у суду немає.
Також покликання ОСОБА_1 на необхідність врахування як вагомих обставин, що пом`якшують його відповідальність, а саме щирого каяття, усвідомлення ним протиправності своєї поведінки, відшкодування матеріальних збитків потерпілій, відсутність попередніх стягнень тощо - суддя вважає такі доводи хибними і зазначає, що у цій категорії справ за приписами ч. 2 ст. 33 КУпАП ці обставини не підлягають врахуванню.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Водночас факт усвідомлення особою протиправності своєї поведінки, якщо таке дійсно є щирим і не викликане бажанням уникнути встановленої законом відповідальності, в цілому є позитивним явищем, але у даному випадку не може бути враховане в силу приписів ч. 2 ст. 33 КУпАП.
Тому, при накладенні адміністративного стягнення у цій справі суддя не враховує наведені у заявах ОСОБА_1 обставини щирого каяття та інші як такі, що пом`якшують його відповідальність.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Разом із цим, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю І та ІІ груп.
Як вбачається з відомостей, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 має пенсійне посвідчення серії НОМЕР_4 , видане 06 грудня 2023 року, пред`явник цього посвідчення має інвалідність армії ІІ групи, цей документ діє безтерміново по всій території України і засвідчує, що ОСОБА_1 має право на встановлені законодавством України пільги.
Враховуючи викладене, судовий збір з ОСОБА_1 стягненню не підлягає, оскільки він звільнений від його сплати як особа, яка має інвалідність ІІ групи.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 276-280, 283, 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про звільнення від адміністративної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 22 КУпАП, - відмовити.
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп. на користь держави (стягувач: Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; місцезнаходження: вул. Кременчуцька, 2В, с. Розсошенці, Полтавський район, Полтавська область, 38751).
Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя          А. В. Лизенко