ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" березня 2026 р. справа № 300/9249/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради про визнання протиправними рішення та дій, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради (далі – Управління з питань ДАБК Івано-Франківської міської ради, відповідач), в якому просить:
визнати протиправними дії Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради щодо відмови у реєстрації та повернення на доопрацювання Декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, поданої позивачем 23.09.2025 за вх. №1102080;
визнати протиправним та скасувати рішення Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради про повернення на доопрацювання Декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, поданої позивачем 23.09.2025 за вх. №1102080, яке оформлене у формі витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №10161250923473 від 10.10.2025;
зобов`язати Управління з питань державного архітектурно-будівельною контролю Івано-Франківської міської ради повторно розглянути Декларацію про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, поданої позивачем 23.09.2025 за Вх. №11CL080 разом і доданими до неї документами з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.09.2025 позивачем подано до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради через Центр надання адміністративних послуг (далі – ЦНАП) виконавчого комітету міської ради Декларацію про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення. що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі - Декларацію) за формою, що визначена наказом Мінрегіонбуду від 03.07.2018 №158. Разом із даною декларацією подано засвідчені адміністратором ЦНАПу копії технічного паспорта на будинок та правовстановлюючого документа на земельну ділянку під ним. Позивач вказує, що у поданій декларації зазначено всі необхідні реквізити, які є необхідні для її реєстрації та прийняття закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації (за амністією). Проте, відповідач відмовився проводити реєстрацію поданої Декларації та листом Управління від 10.10.2025 №07/32.2-04/1329 повідомлено, що Декларація оформлена з порушенням встановлених вимог, а саме: відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Схема розташування будівель та споруд»; відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Матеріали технічної інвентаризації». ОСОБА_1 вважає, що відмова відповідача прийняти об`єкт нерухомості в експлуатацію та зареєструвати подану ним декларацію є протиправною.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
14.01.2026 відповідач через систему «Електронний суд» подав суду відзив на позовну заяву, за змістом якого заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає, що позивачем 13.08.2025 подано через ЦНАП декларацію про готовність до експлуатації об`єкта: «Реконструкція квартири під індивідуальний житловий будинок на АДРЕСА_1 ». Управлінням 29.08.2025 повернуто на доопрацювання Декларацію про готовність, зазначивши підставу: у технічній інвентаризації зазначено вид будівництва «існуюча забудова»; відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Схема розташування будівель та споруд»; відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Матеріали технічної інвентаризації». Надалі позивачем повторно 23.09.2025 подано через ЦНАП Декларацію про готовність, усунувши тільки одну із підстав повернення на доопрацювання – внесено зміни у редакцію 2 технічного паспорта ТІ01: НОМЕР_1 , змінивши вид будівництва із «існуючої забудови» на «реконструкцію». Відтак, відповідно до вимог п. 6 Порядку №158, Управлінням повторно 10.10.2025 повернуто на доопрацювання декларацію про готовність, зазначивши тільки дві інші підстави, які не були усунуті позивачем: відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Схема розташування будівель та споруд»; відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Матеріали технічної інвентаризації». Також відповідач зазначає, що згідно п. 10 Порядку №488, матеріали технічної інвентаризації повинні містити копії документів, наданих замовником для проведення технічної інвентаризації. При цьому, дані Державного реєстру речових прав (далі – ДРРП) не містять інформації щодо права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Зважаючи на дату будівництва об`єкта – 1926/2014, яка вказана у технічному паспорті, що долучений до позову, вочевидь документи власності виготовлені до моменту введення дії ДРРП, відтак не відображаються в останньому. Відповідач звертає увагу, що у Декларації про готовність міститься інформація про назву об`єкта будівництва – реконструкція квартири, а не житлового будинку, як вимагає Порядок №158. Більше того, у Декларації про готовність у розділі «Відомості про заявника» зазначено місце реєстрації замовника – саме квартира АДРЕСА_2 . Враховуючи вищенаведене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 54-56).
26.01.2026 позивач подав суду відповідь на відзив, у якій наполягає на задоволенні позовних вимог. Зокрема, зазначає, що у листі, яким відмовлено у реєстрації декларації, відповідачем не було зазначено рекомендацій щодо усунення недоліків, а також не зазначено невідповідності поданих документів вимогам законодавства та (або) недостовірності відомостей у поданих документах із посиланням на норми матеріального права. При цьому, на думку ОСОБА_1 , невмотивованість та неналежна обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є достатньою підставою для визнання такого рішення протиправним. Окрім цього, позивач звернув увагу, що вказані у відзиві мотиви відмови у реєстрації декларації (відсутність змоги встановити про допущення заявником у Декларації помилки щодо найменування об`єкта будівництва, адже зазначено квартиру замість житлового будинку) не були зазначені відповідачем у листах про повернення Декларації на доопрацювання та відповідному витязі із Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. За доводами позивача, така поведінка відповідача свідчить про його недобросовісність та порушення ним вимог ч. 2 ст. 2 КАС України. Позивач також повторно наголосив, що ним було надано відповідачу вичерпний перелік документів, який визначено законодавством та інформаційною карткою адміністративної послуги, а саме при поданні відповідачу Декларації 23.09.2025, окрім самої декларації, подано наступні документи: свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.07.2025 та технічний паспорт, що зареєстрований в Реєстрі будівельної діяльності за №ТІ01-3151-1733-4488-8432 від 17.03.2025, виготовлений ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» (а.с. 64-72).
02.02.2026 відповідач через систему «Електронний суд» подав заперечення на відповідь на відзив, у яких наголосив на безпідставності позовних вимог, а тому просив у їх задоволенні відмовити (а.с. 79-80).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступне.
Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.07.2025, виданим державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №2-567, ОСОБА_1 набув у порядку спадкування в приватну власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.0608 га, яка знаходиться на території АДРЕСА_3 із кадастровим номером 2610100000:08:010:0484 (а.с. 19).
Матеріалами технічної інвентаризації підтверджується, що станом вересень 2025 року на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який складається із наступних об`єктів: 1) житловий будинок (літера А), площею 76.8 кв. м, із яких житлова площа 46.1 кв. м; 2) гараж (літера Б), площею 23.0 кв. м; 3) колонка; 4) ворота з хвірткою; 5) огорожа (а.с. 22-27, 28-30).
Також, в ході технічної інвентаризації встановлено, що реконструкція житлового будинку (літера А) та спорудження гаражу (літера Б) відбулися без наданих дозвільних документів (примітка до електронної версії Технічного паспорта ТІ01:3151-1733-4488-8432 від 17.03.2025 (зв. ст. а.с. 25) та паперової версії Технічного паспорта від 17.03.2025, складеного ОКП «Івано-Франківського ОБТІ» (а.с. 29)).
При цьому, суд встановив, що в даних Технічних паспортах міститься відмітка про проведене технічне обстеження об`єкта від 17.03.2025 та 16.09.2025 та вказано, що внаслідок реконструкції житлового будинку (літера А), загальною площею 76.8 кв. м, житловою площею 46,1 кв. м, та будівництва гаражу (літера Б) площею 23.0 кв. м в АДРЕСА_1 встановлено можливість їх надійної експлуатації (зв. ст. а.с. 24, а.с. 28).
Водночас, в електронній версії Технічного паспорта ТІ01:3151-1733-4488-8432 від 17.03.2025 зазначено, що підставою проведення технічної інвентаризації є необхідність в прийнятті в експлуатацію завершеного будівництвом об`єкта, зазначеного в пункті 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (зв. ст. а.с. 22).
23.09.2025 ОСОБА_1 подав до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради (далі – Управління) через Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету міської ради Декларацію про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення. що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт (далі – Декларацію) за формою, що визначена наказом Мінрегіонбуду від 03.07.2018 №158 (а.с. 16-18).
Разом із даною декларацією мною було подано засвідчені адміністратором ЦНАПу копії правовстановлюючого документа (свідоцтво про право на спадщину за законом) на право власності на земельну ділянку під будинком із кадастровим номером 2610100000:08:010:0484 за адресою: АДРЕСА_1 із цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (а.с. 19), Технічного паспорта ТІ01:3151-1733-4488-8432 від 17.03.2025 (а.с. 22-27) та паперової версії Технічного паспорта від 17.03.2025, складеного ОКП «Івано-Франківського ОБТІ» (а.с. 28-30).
У вказаній декларації позивачем зазначено необхідні реквізити, які є необхідні для її реєстрації та прийняття закінченого будівництвом об`єкта до експлуатації.
Проте, листом Управління від 10.10.2025 №07/32.2-04/1329 повідомлено, що Декларація оформлена з порушенням встановлених вимог, а саме:
відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Схема розташування будівель та споруд»;
відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Матеріали технічної інвентаризації».
Також, цим листом відповідач додатково повідомив, що після усунення вищевказаних недоліків, ОСОБА_1 може повторно звернутися для реєстрації Декларації (а.с. 31).
Вказане рішення було оформлено відповідачем у формі витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №10161250923473, де зазначено аналогічні недоліки в поданих позивачем документах (а.с. 32-35).
Як слідує із спірного рішення, відповідачем не надано жодних рекомендацій щодо усунення виявлених ним недоліків.
Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що у відповідь на адвокатський запит (а.с. 36-37) листом Управління від 18.11.2025 №14/32-11/1538 додатково повідомлено, що 10.10.2025 Управлінням повернуто Декларацію ОСОБА_1 на доопрацювання у зв`язку з відсутністю інформації у електронній версії технічної інвентаризації Т101:3151-1733-4488-8432 інформації у розділах «Схема розташування будівель і споруд» та «Матеріали технічної інвентаризації», що не відповідає Порядку (а.с. 38).
Враховуючи наведене та вважаючи, що відповідач протиправно повернув на доопрацювання подану Декларацію про готовність до експлуатації житлового будинку, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі – Закон №3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Положеннями підпункту 1 пункту «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного кон тролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Відповідно до пункту 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи припинення дії документів (адміністративних актів), що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів крім припинення дії документів (адміністративних актів), що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), розташованих у межах відповідних населених пунктів.
Пунктами 1.1. та 2.2.2. Положення про Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради визначено, що дане Управління створено рішенням Івано-Франківської міської ради з метою реалізації покладених на органи місцевого самоврядування повноважень щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та є виконавчим органом Івано-Франківської міської ради.
Управління відповідно до покладених на нього завдань приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків) .
Отже, саме до повноважень відповідача віднесено вирішення питання щодо реєстрації поданої ОСОБА_1 . Декларації та прийняття в експлуатацію вищевказаного об`єкта нерухомості.
Згідно із пунктом 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1). збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані У період з 05.08.1992 до 09.04.2015 індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 500 квадратних метрів.
Суд встановив, що документами, що були надані відповідачу для реєстрації Декларації підтверджується, що на земельній ділянці із кадастровим номером 2610100000:08:010:0484 за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться не прийнятий в експлуатацію житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що виник в результаті реконструкції та нового будівництва гаражу без попереднього отримання дозвільних документів на такі будівельні роботи. При цьому, площа такого будинку становить 76.8 кв. м (не перевищує 500 кв. м), а будівельні роботи щодо реконструкції житлового будинку було закінчено у 2014 році, а щодо будівництва гаражу – у 2000 році. Таким чином, згадані об`єкти збудовані в період з 1992 по 2015 роки.
Отже, ОСОБА_1 наділений правом на прийняття в експлуатацію зазначеного об`єкта нерухомості згідно пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (за будівельною амністією).
Суд зазначає, що абзацом 2 пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому, технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті.
Процедура проведення технічного обстеження та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, шо за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1), збудовані на земельних ділянках відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 500 квадратних метрів, збудованих у період з 05.08.1992 по 09.04.2015, станом на дату виникнення спірних правовідносин, врегульована Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 №158 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.08.2018 за №976/32428) (далі – Порядок №158).
За змістом пункту 1 розділу ІІІ даного Порядку №158, прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені такі об`єкти, за результатами технічного обстеження цих об`єктів шляхом реєстрації поданої ними декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).
Пунктом 2 розділу III Порядку №158 встановлено, що замовник (або уповноважена ним особа) подає до органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням такого об`єкта через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг «Портал Дія» або заповнює та надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг заяву у вигляді заповненої декларації за формою, наведеною в додатку до цього Порядку до якої додаються:
1) копія документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт;
2) копія технічного паспорта, складеного до 01.12.2021, відомості про який внесені виконавцем до Реєстру будівельної діяльності.
Згідно із пунктом 3 розділу III Порядку №158, орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до Реєстру будівельної діяльності.
Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку №158, орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає замовнику декларацію та подані документи на доопрацювання з обґрунтуванням усіх причин та рекомендаціями щодо їх усунення у строк, передбачений для її реєстрації, якщо декларацію подано чи оформлено з порушенням вимог, установлених цим Порядком, у тому числі у разі виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства, недостовірних відомостей у поданих документах.
Як уже судом з`ясовано, наданими позивачем документами підтверджується, що 23.09.2025 ним подано Декларацію до відповідача встановленої згаданим вище Порядком №158 форми із зазначенням всіх необхідних даних для її реєстрації.
Також ОСОБА_1 подав разом із Декларацією засвідчену адміністратором ЦНАПу копію правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку під будинком із кадастровим номером 2610100000:08:010:0484 за адресою: АДРЕСА_1 із цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» (а.с. 19).
Окрім того, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 було додано засвідчені адміністратором ЦНАПу копії електронної версії Технічного паспорта ТІ01:3151-1733-4488-8432 від 17.03.2025 (а.с. 22-27) та паперової версії Технічного паспорта від 17.03.2025, складеного ОКП «Івано-Франківського ОБТІ», які по формі та змісту відповідають вимогам, встановленим законодавством (а.с. 28-30).
Суд звертає увагу, що в даних Технічних паспортах містяться відмітки про проведення в ході технічної інвентаризації технічного обстеження даного об`єкта, де вказано про можливість його надійної та безпечної експлуатації, що у свою чергу, підтверджує, що позивач подав відповідачу разом із Декларацією необхідні документи, що передбачені законодавством.
Отже, суд погоджується із позивачем, що ним були виконані вимоги, що передбачені Порядком №158 для реєстрації поданої ним Декларації.
Більше того, листом ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 10.12.2025 №725/01-21 повідомлено, що даним підприємством як виконавцем робіт по технічній інвентаризації вказаного будинку в Технічному паспорті 1101:3151-1733-4488-8432 присутня інформація у розділі «Схема розташування будівель та споруд» (сторінка 11 додатку). Водночас, що стосується інформації у розділі «Матеріали технічної інвентаризації», то даний розділ згідно порядку проведення технічної інвентаризації не обов`язковий до заповнення згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №488, оскільки усі відомості наявні у паперовому варіанті технічного паспорту (а.с. 40).
Суд також зазначає, що зі змісту пункту 5 розділу ІІІ Порядку слідує, що орган державного архітектурно-будівельного контролю може повернути заявнику декларацію на опрацювання виключно в наступних випадках:
1) Подання та оформлення декларації із порушенням вимог, установлених Порядком;
2) Виявлення невідповідності поданих документів вимогам законодавства;
3) Наявність недостовірних відомостей у поданих документах.
При цьому, у випадку повернення декларації на доопрацювання орган державного архітектурно-будівельного контролю повинен надати заявнику рекомендації щодо усунення недоліків.
З цього приводу суд зазначає, що у постанові Верховного Суду від 28.11.2022 у справі №826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини 2 статті 2 КАС України, нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення і фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (...) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Suominen v. Finland» (заява №37801/97, пункт 36) вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень: принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення: 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення: 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення: 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.
Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.09.2023 у справі №420/14943/21.
Водночас, невмотивованість та неналежна обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є достатньою за визначених обставин справи підставою для визнання такого рішення протиправним.
Вказана позиція підтримана Верховним Судом в постановах від 20.05.2022 у справі №340/370/21, від 16.03.2023 у справі №160/18668/2 та від 16.05.2023 у справі №380/3195/22.
В той же час, судом встановлено, що листом Управління від 10.10.2025 №07/32.2-04/1329 відповідач повернув подану позивачем Декларацію на доопрацювання, оскільки вважав, що вона оформлена з порушенням встановлених вимог. Ним було зазначено наступні недоліки в поданих мною документах, а саме: відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Схема розташування будівель та споруд»; відсутня інформація у технічній інвентаризації, а саме у розділі «Матеріали технічної інвентаризації» (а.с. 31).
Також, вказане рішення було оформлено відповідачем у формі витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №10161250923473, де зазначено аналогічні недоліки в поданих мною документах (а.с. 32-35).
В той же час, зміст листа відповідача від 10.10.2025 №07/32.2-04/1329 та витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №10161250923473 підтверджує, що відповідачем з порушенням пункту 5 розділу III Порядку №158 не було надано позивачу жодних рекомендацій щодо усунення виявлених ним недоліків, а також не зазначено невідповідності поданих документів вимогам законодавства та (або) недостовірності відомостей у поданих документах із посиланням на норми матеріального права.
Також суд звертає увагу на порушення відповідачем процедури розгляду поданої позивачем Декларації з відповідними документами. 
Так, відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ліцензування, надання (отримання, реєстрація), відмова у видачі чи припинення дії документів (адміністративних актів), що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, припинення дії документів (адміністративних актів), що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, контроль за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних здійснюються з урахуванням вимог цього Закону та Закону України «Про адміністративну процедуру».
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про адміністративну процедуру», перебіг строку починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок.
Згідно з частиною 1 ст. 34 Закону України «Про адміністративну процедуру», граничний строк вирішення окремих категорій справ встановлюється законом.
За приписами пункту 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та пункту 1 розділу ІІІ Порядку №158, прийняття в експлуатацію об`єктів здійснюється безоплатно органом державного архітектурно-будівельного контролю протягом 10 робочих днів з дня подання відповідної заяви.
Отже, оскільки подана позивачем Декларація отримана відповідачем 23.09 2025 за Вх. №1102080, то результат її опрацювання повинен був настати не пізніше 07.10.2025 (реєстрація або направлення на доопрацювання).
Проте, як уже встановлено судом, відповідачем прийнято спірне рішення про направлення Декларації на доопрацювання 10.10.2025, тобто із порушенням встановленого строку на три робочі дні, що, в свою чергу, є самостійно підставою для скасування спірного рішення.
Щодо доводів відповідача, що у Декларації про готовність міститься інформація про назву об`єкта будівництва – реконструкція квартири, а не житлового будинку, то суд такі відхиляє, адже такі доводи не були підставою для повернення позивачу на доопрацювання поданої Декларації про готовність.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно, без законних на те підстав, повернув позивачу на доопрацювання Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а тому зазначені дії відповідача є протиправними та, як наслідок, протиправним є прийняте відповідачем рішення, а саме витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №10161250923473 від 10.10.2025.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання протиправним дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Конституційний Суд України у своїх рішенням неодноразово висловлював правовий висновок проте, що гарантування ефективного поновлення в правах забезпечується, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, яке за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості та здійснюється на основі принципу верховенства права; держава має запровадити таку процедуру перегляду справ, яка забезпечувала б ефективність права на судовий захист та максимально запобігати негативним індивідуальним наслідкам можливої судової помилки.
Беручи до уваги викладене вище, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління з питань державного архітектурно-будівельною контролю Івано-Франківської міської ради повторно розглянути Декларацію про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, поданої позивачем 23.09.2025 за Вх. №11CL080 разом і доданими до неї документами з урахуванням висновків суду.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та наявних доказів, суд дійшов висновку, що у спірному випадку позивач довів свої позовні вимоги, відтак позов підлягає до задоволення.
Розподіл судових витрат, зокрема, в частині судового збору, згідно із ст. 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради (код ЄДРПОУ 44590904, вул. Січових Стрільців, 56, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправними рішення та дій, а також зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити. 
Визнати протиправними дії Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради щодо відмови у реєстрації та повернення на доопрацювання Декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, поданої ОСОБА_1 23.09.2025 за вх. №1102080.
Визнати протиправним та скасувати рішення Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради про повернення на доопрацювання Декларації про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, поданої ОСОБА_1 23.09.2025 за вх. №1102080, яке оформлене у формі витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №10161250923473 від 10.10.2025.
Зобов`язати Управління з питань державного архітектурно-будівельною контролю Івано-Франківської міської ради повторно розглянути Декларацію про готовність до експлуатації індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, поданої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ) 23.09.2025 за Вх. №11CL080 разом і доданими до неї документами з урахуванням висновків суду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Відповідачу рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  /підпис/  Кафарський В.В.