Справа № 522/20938/25
Провадження № 3/522/7229/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2026 року       м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання – Єрьоміної К.М., за участі захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Александрова Д.О. (в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів через ВКЗ), розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр.  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, –
ВСТАНОВИВ:
На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 439159 від 31.08.2025 року, 30.08.2025 року о 23:01 год. в м. Одеса, вул. Пирогівська, 13/3, водій ОСОБА_1 керував електросамокатом «JET 200390», за адресою: м. Одеса, вул. Пирогівська, 13/3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився в законному порядку, за власним бажанням прибули до медичного закладу, де водій також відмовився в присутності двох свідків, висновок 2002031 від 31.08.2025 року, чим порушено п. 2.5 ПДР. 
За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водій ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 439159 від 31.08.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Від захисника Семененко В.І. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі відносно його підзахисного на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обґрунтування клопотання захисник зазначив таке:
- відомості які містяться в висновку лікаря не відповідають дійсності, оскільки відсутності докази присутності двох свідків, які вказані у висновку, матеріали справи не містять письмових пояснень свідків. Крім того, захисник зазначив, що в матеріалах справи відсутній акт, про який зазначено у вказаному висновку, з його змістом ОСОБА_1 не ознайомлений, про його складання не знав; 
- ОСОБА_1 наголошує, що електросамокатом керував тверезим, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, був туди доставлений поліцейськими, огляд в лікарні не відбувся через повітряну тривогу, потім його просто відпустили, пояснивши, що пройшло більше 2-х годин з моменту зупинки, протокол та висновок у його присутності не складались, про них від дізнався від адвоката, коли адвокат надав йому матеріали судової справи, в протоколі міститься не підпис ОСОБА_1 , не ідентичний і навіть не схожий на його підпис. Так, захисник зазначив, що даний факт утворює ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, у зв`язку із чим просив суд направити відповідне повідомлення до органу досудового розслідування для внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення службовими особами підробки офіційного документа – підпису в протоколі; 
- на відео поліція не зафіксувала відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
У судовому засіданні захисник Александров Д.О. підтримав подане ним клопотання та просив провадження відносно його підзахисного закрити, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду не з`явився, заяв про відкладення не подавав.
Участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, не є обов`язковою. Крім того, судовий розгляд проведено за участі захисника.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, дослідивши відеозапис в судовому засіданні, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підтвердження вини ОСОБА_1 , окрім протоколу серії ЕПР1 №439159 від 31.08.2025 року, орган, що його склав, посилається на: 
- відеозаписи на 2х DVD-R дисках, один з яких не відтворювався у повному обсязі, у зв`язку із чим на запит суду, проти чого не заперечувала сторона захисту, отримано відеозаписи на двох DVD-R дисках, які було досліджено судом за участі захисника у судовому засіданні (відеозапис розпочинається о 22:59 годин та закінчується о 01:48 годин); крім того, на адресу суду було направлено диск з відеозаписом стосовно іншої особи, який суд до уваги не приймає;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.08.2025 року, виписане ОСОБА_1 ; 
- довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.04.2009 року; 
- довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 , протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП
- висновок КНП «ООМЦПЗ» ООР щодо результатів медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.08.2025 року №002031, складений відносно ОСОБА_1 , згідно якого особа відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі у присутності свідків.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.
Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у цьому випадку є водії транспортного засобу та інші особи, які керують транспортним засобом.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав осіб при керуванні транспортними засобами.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції повторно протягом року. 
Так, судом встановлено, що зупинка транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та виявлення підстав для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння відбулось 30.08.2025 року о 23:01 годин. 
Згідно долученого до матеріалів справи висновку щодо результатів медичного огляду, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.08.2025 року №002031, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння в повному обсязі, а також біосередовища в присутності двох свідків. Дата і точний час огляду, згідно вказаного висновку: 31.08.2025 року о 02:10 годин. 
Відповідно до п. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Згідно з положеннями п. 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Судом встановлено, що зупинка транспортного засобу та виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння відбулося 30.08.2025 року о 23:01 годин. 
Проте, згідно з вказаним медичним висновком, огляд у закладі охорони здоров`я проведено 31.08.2025 року о 02:10 годин, що перевищує встановлений законом двогодинний строк.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Враховуючи імперативну вимогу закону, висновок медичного огляду від 31.08.2025 року №002031 є недопустимим доказом, оскільки він отриманий з порушенням встановленого законом порядку, та як наслідок обставини викладені в протоколі, що свідчить про недоведеність об`єктивної сторони інкримінованого особі адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, висновок медичного огляду містить відомості, що не відповідають дійсності, а саме – запис у вказаному висновку про присутність двох свідків під час процедури огляду в закладі охорони здоров`я. 
Проте, при дослідженні відеозапису з боді-камер поліцейських, який долучено до матеріалів справи, жодних свідків у приміщенні чи поруч з лікарем не зафіксовано.
Більше того, матеріали справи не містять прізвища, ім`я по батькові цих осіб, їх письмових пояснень, а в самому висновку відсутні їхні підписи або ідентифікаційні дані, а також відсутні відомості щодо зазначених свідків у протоколі. 
Згідно зі ст. 251 КУпАП, докази мають бути належними та допустимими. Внесення до офіційного документа недостовірних даних про присутність третіх осіб, які фактично не були присутні, свідчить про порушення процедури, передбаченої Інструкцією №1452/735.
Відповідно до принципу поза розумним сумнівом, суд не може ґрунтувати своє рішення на доказах, які є суперечливими або походження яких не підтверджується об`єктивними даними. Будь-який сумнів щодо допустимості отриманого доказу має трактуватися виключно на користь особи, яка притягається до відповідальності.
Крім того, під час дослідження відеозапису з боді-камер поліцейських, судом не встановлено факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. 
Так, з досліджених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 з працівниками поліції прибув до закладу охорони здоров`я, в який вони не могли потрапити, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги. 
Під час очікування ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим суд вважає, що зазначені у висновку та протоколі відомості, щодо його відмови від проходження огляду, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. 
Так, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.
У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. 
Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В той же час, у справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1995 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
У справах «Нечипорук і Ионкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України об`єкт правопорушення, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.
Таким чином, суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, оскільки під час розгляду справи в суді? встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, тому суд доходить висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо доводів захисника про вчинення службовими особами підробки офіційного документа – підпису в протоколі, що, на його думку, утворює ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, у зв`язку із чим просив суд направити відповідне повідомлення до органу досудового розслідування для внесення відомостей до ЄРДР за даним фактом, суд зазначає, що сторона захисту не позбавлена можливості реалізувати своє право на звернення до відповідних правоохоронних органів, у порядку визначеному чинним процесуальним законодавством.
Направлення відповідного повідомлення до органу досудового розслідування для внесення відомостей до ЄРДР під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не передбачено нормами КУпАП та у даному випадку не входить до компетенції суду.
На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 10, 130, 221, 247, 268, 280, 283, 284 КУпАП, –
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр.  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, – закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси    Ірина ЦИБ