Справа № 138/2805/25
Провадження №:2/138/251/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі головуючого судді Ясінського Ю.А., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивовано тим, що з 2004 по 2008 роки сторони проживали в шлюбі, в якому народилася дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 11.12.2018 з відповідача стягувались аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Однак, по досягненню дитиною 18 років стягнення аліментів припинилось. На даний час, ОСОБА_3 навчається на 1 курсі денної форми навчання Уманського національного університету, навчання триватиме до 30.06.2028. Позивач доньку забезпечує матеріально, купуючи посібники, продукти харчування, речі, проте її допомоги замало для задоволення потреб дитини, а відповідач добровільно допомагає вкрай мало, хоча є військовослужбовцем та має значні доходи.
Враховуючи зазначене позивач просила суд ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду і до закінчення дитиною навчання чи до досягнення нею 23-річного віку.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 дана цивільна справа знаходилася на розгляді у судді ОСОБА_4 .
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.10.2025 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, направлено відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї матеріалами.
У зв`язку із виведенням зі штату судді ОСОБА_4 , згідно з повторним автоматизованим розподілом від 10.03.2026, вказана справа передана судді Ясінському Ю.А. на розгляд.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 13.03.2026 цивільну справу прийнято до свого провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Позивач та її представник, належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не подавав.
26.12.2025 до суду надійшов відзив на позов представника позивача, який мотивовано тим, що відповідач визнає позов частково, лише в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження витрат, пов`язаних з навчанням дочки та її потребами у матеріальній допомозі від відповідача у зв`язку з таким навчанням, як і не надано доказів можливості відповідача нести витрати у зв`язку з навчанням дитини. Крім того, дочка навчається на місцях державного замовлення, за кошти державного бюджету, без необхідності сплати за навчання. Відповідач після закінчення виконавчого провадження по стягненню з нього аліментів на утримання дитини продовжував їй допомагати, оскільки під час його виконання утворилась переплата в розмірі 3 000 грн., які позивач прийняла та обіцяла їх повернути або врахувати в рахунок майбутніх платежів, доказів чого відповідач надати не може, оскільки на момент підготовки відзиву державний виконавець знаходиться у відпустці. Крім того, вимога позивачки про стягнення аліментів з відповідача в розмірі від усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку є неправомірною, оскільки мінімальний та максимальний розмір аліментів на повнолітню дитину законом не встановлений. Відповідач уже утримує іншу дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої відповідно до судового наказу Богодухівського районного суду Харківської області від 10.04.2023 у справі №613/490/23 з нього стягуються аліменти в розмірі від усіх видів доходу щомісячно, відтак стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка навчається, призведе до фактичного стягнення з нього частини сукупного доходу, що є непропорційним, несправедливим та таким, що суперечить принципу розумного поєднання інтересів сторін, гарантованого цивільним процесом. Твердження позивачки про те, що відповідач є військовослужбовцем та має значні доходи є припущенням, не підтвердженим жодними доказами. Враховуючи викладене, розмір аліментів про який просить позивач є завищеним. 
Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу 11к-с факультету плодоовочівництва, екології та захисту рослин Уманського національного університету (IV рівень акредитації), денної форми навчання. Навчається на місцях державного замовлення. Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2028. Вказане підтверджується довідкою №23-06/107 від 04.09.2025 Уманського національного університету.
Таким чином, наданим представником позивача доказами підтверджується, що ОСОБА_1 на даний час досягла повноліття та навчається. Оскільки остання навчається зокрема на денній формі навчання, то вказане свідчить, що вона не має можливості працевлаштуватись та самостійно забезпечити себе належними умовами для навчання, харчуванням, а також купувати необхідний одяг, взуття та методичні матеріали для навчання. Вказані обставини свідчить про потребу позивача у матеріальній допомозі батьків зокрема батька.
Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання, тому суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати свою дочку, яка продовжує навчання.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 68 від 03.01.2024 слідує, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_6 .
Разом з тим до позову представником позича не додано жодного належного і допустимого доказу на підтвердження розміру доходу відповідача та матеріальної можливості останнього сплачувати аліменти у розмірі від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, як просить позивач.
Також позивачем та її представником не надано суду докази, які б підтверджували наявність у відповідача у власності чи у користуванні рухомого та/або нерухомого майна, що б суд міг врахувати при визначенні розміру аліментів.
В свою чергу, відповідач зазначив, що в нього на утриманні перебуває його донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої з нього відповідно до судового наказу Богодухівського районного суду Харківської області від 10.04.2023 стягуються аліменти в розмірі заробітку (доходу) , але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 06.0,4.2023 до досягнення дитиною повноліття, на підтвердження чого останній надав копію судового наказу та витяг х автоматизованої системи виконавчого провадження №71944204 від 06.06.2023.
При цьому позивач чи її представник клопотання про витребування інформації щодо доходів відповідача до суду не подавали.
При вирішенні даного спору суд враховує те, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Усі діти є рівними в своїх правах, в тому числі у праві на отримання відповідного утримання від батьків. Таке право також гарантується особі після досягнення повноліття, в разі продовження навчання.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Таким чином, усі діти є рівними в своїх правах, в тому числі у праві на отримання відповідного утримання від батьків.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зважаючи на викладене у сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо позовних вимог, його матеріальний стан, наявність на утриманні відповідача неповнолітньої доньки, а також те, що повнолітня донька навчається на державному замовленні, суд приходить до висновку, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), буде розумним та не суперечитиме нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав відповідача та повнолітньої дитини, яка потребує допомоги свого батька у зв`язку з навчанням, а відтак позовні вимоги необхідно задовольнити частково.
Крім того підлягає задоволенню вимога представника позивача про стягнення аліментів з дня подання позову до суду з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
З даним позовом до суду представник позивача звернулась засобами поштового зв`язку 26.09.2025, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду, а тому аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається з відповідача слід стягувати з 26.09.2025.
Зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави. При цьому, враховуючи те, що судом фактично задоволено 75 % заявлених позовних вимог, то з відповідача слід стягнути 908,40 грн., а решту судових витрат компенсувати за рахунок держави у порядку встановленому КМУ.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, рішення суду щодо стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.
Керуючись ст.182, 191, 198-201 СК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 26.09.2025 і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 коп. на користь Державної судової адміністрації України.
Рещту судових витрат в розмірі 302 (триста дві) гривні 80 коп. компенсувати за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити дане рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя           Ю.А. Ясінський