ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/6789/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Божко Л.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2025 ( суддя Семененко М.О.) в адміністративній справі №280/6789/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити півні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд: 
визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині направлення для проходження військової служби під час проведення загальної мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_1 , до складу військової частини НОМЕР_1 ;
визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 в частині призначення на посаду за штатом воєнного часу та зарахування до списків особового складу частини та на всі види забезпечення ОСОБА_1 ;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 , зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
На думку позивача, відповідачами в супереч вимог чинного законодавства України вжито заходів щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації в особливий період, оскільки позивач перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким позивачу була видана довідка про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до п.2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII, на строк до 31.08.2025 року. 
Втім, незважаючи на наявність оригіналу чинної довідки про надання відстрочки від призову, співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було незаконно оформлено документи, із заздалегідь недостовірними даними, на підставі яких винесено спірні накази в частині призову та направлення позивача для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період. 
В подальшому співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 було незаконно направлено позивача до ВЧ НОМЕР_1 , уповноважені особи якої проігнорували доводи ОСОБА_1 з приводу наявної у нього відстрочки та надані ним для огляду документи, у зв`язку із чим винесли протиправний наказ про зарахування позивача до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 . 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2025 року вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 . Зобов`язано командира Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби та виключення його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з подальшим направленням його на військовий облік до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за зареєстрованим місцем проживання. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Апеляційна скарга надійшла від ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до змісту якої зазначається, що командиром ВЧ НОМЕР_1 не вчинялись жодні протиправні дії відносно позивача при прийнятті наказу про зарахування його до списків особового складу військової частини. Апелянт вважає, що позивач не позбавлений можливості в установленому порядку звернутись до командування військової частини з рапортом про звільнення з військової служби на підставах, передбачених Законом №2232-XII. У разі відмови в такому звільненні він набуде права на судовий захист.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
Колегією суддів з`ясовано, відповідно до диплому кандидата наук серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , рішенням спеціалізованої вченої ради Львівського національного університету імені Івана Франка присуджено науковий ступінь кандидата юридичних наук.
Згідно атестату доцента серії 12ДЦ №0109209, ОСОБА_1 , рішенням Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки України, протоколом 2/11-Д, присвоєно вчене звання “Доцент”.
Наказом по Національному університету “Запорізька політехніка” про кадрові питання від 29.08.2022 №440-К, кандидата юридичних наук ОСОБА_1 призначено на посаду доцента кафедри “Кримінальне, цивільне міжнародне право”, з 01.09.2022 по 30.06.2023.
Наказом по Національному університету “Запорізька політехніка” про кадрові питання від 26.06.2023 №324-К, кандидат юридичних наук ОСОБА_1 перепризначений на посаду доцента кафедри “Кримінальне, цивільне міжнародне право”, з 29.06.2023 по 28.06.2028.
ОСОБА_1 (кандидат юридичних наук, доцент) працює на посаді доцента кафедри “Кримінальне, цивільне міжнародне право” Національного університету “Запорізька політехніка” за основним місцем роботи на 1,0 (повну) ставку з 01.09.2022 включно до заміщення вакантної посади в установленому законом порядку, що підтверджується листом Національного університету “Запорізька політехніка” №312 від 21.07.2025.
Згідно з відомостями з електронного військово-облікового документа, сформованого 23.04.2025 з мобільного застосунку від Міністерства оборони України “Резерв +”, позивача з 18.11.2004 взято на військовий облік військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
04.06.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 видав довідку №ВО/6549/79, згідно якої ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII на строк до 31.08.2025.
18.07.2025 ОСОБА_1 прибув до міста Ужгород, де був зупинений та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно з відомостями з електронного військово-облікового документа, сформованого 19.07.2025 з мобільного застосунку від Міністерства оборони України “Резерв +”, позивач з 18.07.2025 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Також, за даними вказаного військово-облікового документа, відомості щодо постанови та дати ВЛК – придатний з 18.07.2025, звання – рядовий, адреса проживання: АДРЕСА_1 , дата уточнення даних – 18.07.2025. 
Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.07.2025 №207 рядового ОСОБА_2 , який прибув із вказаних центрів комплектування та соціальної підтримки з 21.07.2025 зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та вважати таким, що 21.07.2025 справи та посяду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Підстава: Указ Президента України “Про загальну мобілізацію” від 24.02.2022 №69/2022.
Позивач, не погодившись з правомірністю його призову на військову службу, звернувся з даним позовом до суду. 
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ. 
Відповідно до частини 5 статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Разом з тим, статтею 23 Закону №3543-XII для деяких категорій громадян встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII (в редакції на дату звернення позивача із заявою про надання відстрочки) на особливий період не підлягають призову, зокрема, наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.
З аналізу вищезазначеної норми слідує, що під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані, які, зокрема, є педагогічними працівниками у закладах фахової передвищої освіти, не підлягають призову на військову службу за умови, що вони працюють у вказаних закладах за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки. 
Повертаючись до обставин справи, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 є педагогічним працівником відповідно до Наказу Національного університету «Запорізька політехніка» від 29.08.2022року №440-К, кандидата юридичних наук ОСОБА_1 призначено на посаду доцента кафедри «Кримінальне, цивільне міжнародне право», з 01.09.2022 року по 30.06.2023 року.
В подальшому, Наказом Національного університету «Запорізька політехніка» від 26.06.2023 року №324-К, кандидата юридичних наук ОСОБА_1 перепризначено на посаду доцента кафедри «Кримінальне, цивільне міжнародне право», з 29.06.2023 року по 28.06.2028 року.
ОСОБА_1 (кандидат юридичних наук, доцент) працює на посаді доцента кафедри «Кримінальне, цивільне міжнародне право» Національного університету «Запорізька політехніка» за основним місцем роботи на 1,0 (повну) ставку з 01.09.2022 року включно до заміщення вакантної посади в установленому законом порядку, що підтверджується листом Національного університету «Запорізька політехніка» №312 від 21.07.2025року.
Більше того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" від 11.04.2024 № 3633-IX внесено зміни до Закону №3543-XII та зокрема п. 2 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII викладений у такій редакції:
"не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки".
Отже, мобілізація науковців з науковим ступенем та науково-педагогічних працівників (не менш як 0,75 ставки) є протиправною якщо вони працюють у закладах вищої освіти/наукових установах. Вони мають право на відстрочкуза умови надання до ТЦК довідки з місця роботи та документів про ступінь.
Крім того, з копії електронного військово-облікового документа позивача видно, що він має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 08.05.2025 року у зв`язку з бронюванням (п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), зазначена його адреса проживання та номер телефону. Електронний військово-обліковий документ сформований 18.05.2024 року. 
Крім того, 04.06.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 видав довідку №ВО/6549/79, згідно якої ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-XII на строк до 31.08.2025.
Таким чином, у відповідача були відсутні фактичні підстави для мобілізації позивача.
За приписамич.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених обставин та наведених апелянтом доводів, колегія суддів зазначає, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій.
Щодо доводів апелянта, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу за мобілізацією є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинить відновлення попереднього становища особи, яка була призвана на військову службу, з посиланням на висновки Верховного Суду висловлені у постанові від 5.02.2025 по справі №160/2592/23, то колегія суддів не приймає її до уваги, оскільки кожна справа має свої особливості, свої індивідуальні обставини, які встановлюються на підставі доказів.
У справі на яку посилався апелянт, основний акцент позивача-військовослужбовця був на тому, що він не проходив ВЛК, у вищезазначеній справі позивач оскаржував не акт індивідуальної дії (наказ начальника районного ТЦК та СП про мобілізацію позивача), а дії ТЦК щодо порушення, допущені під час процедури проведення ВЛК. Позивач оскаржував саме акт індивідуальної дії в частині, яка безпосередньо його стосується, предметом судового розгляду у даній справі не було дослідження процедури проведення ВЛК та/ або інших дій (бездіяльності) районного ТЦК та СП, тобто справи не є тотожними.
При цьому, висновки Верховного Суду про визнання процедури призову незворотною, не є зразковими, а стосуються конкретного випадку військовослужбовця, який майже через рік звернувся до суду з позовом про не проходження ВЛК, а тому колегія суддів не вбачає підстав для прийняття до уваги такі посилання апелянта.
Отже, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого та законного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а обрані позивачем способи судового захисту є ефективними, належними та спрямованими на повне і остаточне відновлення порушених з боку суб`єкта владних повноважень прав та законних інтересів.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22.10.2025 в адміністративній справі №280/6789/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 лютого 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 25 лютого 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя Л.А. Божко