Справа № 420/26812/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕЦ-АВТОТЕХНІКА-М” до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Позивач звернулася з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (ідентифікаційний код ВП 44069166) №12804223/25419266 від 29.04.2025 р. про відмову в реєстрації податкової накладної №543 від 02.04.2025 р. Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕЦ-АВТОТЕХНІКА-М” (ідентифікаційний код 25419266) в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України (ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати податкову накладну №543 від 02.04.2025 р. Товариства з обмеженою відповідальністю “СПЕЦ-АВТОТЕХНІКА-М” (ідентифікаційний код 25419266) в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання на реєстрацію.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що в межах здійснення господарської діяльності та на підставі укладеного договору між ТОВ «Спец-автотехніка-М» в якості Постачальника і ТОВ «Авто Стандард Україна» в якості Покупця було поставлено товар на загальну суму 158 706,30 грн., включаючи ПДВ 26 451,05 грн., згідно з видатковою накладною № ODEo000123 від 02.04.2025 р, вартість якого повністю сплачена покупцем. На реєстрацію була направлена ПН №543 від 02.04.2025 р., але реєстрація була зупинена з підстав відповідності п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. На вимогу податкового органу направлено первинні документи, але незважаючи на їх подання, відповідачем прийняте рішення якими відмовлено у реєстрації з підстав наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Таке рішення є протиправним, оскільки надані документи в сукупності підтверджують здійснення господарської операції та обґрунтованість видання податкових накладних. Просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідачі позовні вимоги не визнали, подали відзив на позовну заяву та зазначили, що згідно відомостей квитанцій №1 Позивачу було повідомлено, що реєстрація ПН зупинена, оскільки складена та подана платником податку, який відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення щодо реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної. Платник податку направив засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК.
Проаналізувавши документи, надані платником до контролюючого органу, останній дійшов висновку про наступне:
- Згдіно Договору поставки № С-041120 від 05.11.2020 розділу 3 пп. 3.2. Постачальник оформлює видаткову накладну та надсилає рахунок на оплату, згідно розділу 4 аа. 4.1. ціни товарів вказуються в рахунку на оплату з урахуванням ПДВ. Відповідно не надання вищезазначених документів може слугувати причиною надання Договору поставки з порушенням законодавства;
- Відсутні будь-які банківські виписки або платіжні доручення, які б підтверджували оплату Товару/послуг, тим самим підтвердити реальність господарської операції Позивач не може.
- Не надано документів підтверджуючих наявність виконання господарської діяльності трудовими ресурсами (штатний розпис);
- Документи щодо складських приміщень, де зберігався і звідки постачався товар (укладені договори складського зберігання/оренди приміщення для зберігання такого);
- Документи щодо придбання (походження) товару.
Таким чином, на момент прийняття оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН, ТОВ «СПЕЦАВТОТЕХНІКА-М» не підтвердило реальність здійснення господарських операцій з контрагентом та як наслідок, не підтвердив правомірність формування податкової накладної, а надані документи є недостатніми для її реєстрації.
Судом встановлені такі обставини по справі.
Видами економічної діяльності ТОВ «СПЕЦ-АВТОТЕХНІКА-М» є КВЕД 46.90 «Неспеціалізована оптова торгівля» (основний), КВЕД 29.32 «Виробництво інших вузлів, деталей і приладдя для автотранспортних засобів», КВЕД 45.11 «Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами», КВЕД 45.31 «Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів», КВЕД 77.29 «Прокат інших побутових виробів і предметів особистого вжитку», КВЕД 47.19 «Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах», КВЕД 52.10 «Складське господарство», КВЕД 68.20 «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна», КВЕД 73.20 «Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки».
05 листопада 2020 р. між ТОВ «Спец-автотехніка-М» в якості Постачальника і ТОВ «Авто Стандард Україна» в якості Покупця було укладено договір поставки № С-041120. Згідно з п.1.1 договору, Постачальник зобов`язується передати на замовлення та у встановлений строк Покупцю (поставити) запасні частини до автомобілів, автохімію, масла, супутні товари для автотранспорту, електроінструменти, витратні матеріали та інше, тощо (далі – Товар), а Покупець зобов`язується прийняти у свою власність товар та оплатити його. 
На виконання вказаного договору № С-041120 Позивач (Продавець) передав, а ТОВ «Авто Стандард Україна» (покупець) отримав товар на загальну суму 158 706,30 грн., включаючи ПДВ 26 451,05 грн., згідно з видатковою накладною № ODEo000123 від 02.04.2025 р. Вказана грошова сума була перерахована Покупцем 08.04.2025 р., що підтверджується випискою з рахунку.
За результатами виконання договору та факту поставки товару відповідно до п. 187.1 ст. 187, п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України та обов`язку зі складення податкової накладної, ТОВ «СПЕЦ АВТОТЕХНІКА-М» було складено податкову накладну №543 від 02.04.2025 р. (ПДВ на суму 26 451,05 грн.).
За отриманою квитанцією № 1 з Позивачу було повідомлено, що «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 02.04.2025 №543 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 4009 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.
Позивачем були подані до контролюючого органу повідомлення № 543 від 24.04.2025 про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, з яким Платник направив до контролюючого органу додаткові документи.
Комісією з питань зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС в Одеській області було прийнято оскаржуване рішення № 12804223/25419266 від 29.04.2025 про відмову в реєстрації податкової накладної №543 від 02.04.2025. з підстави надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
На вказане рішення від 29.04.2025 р. була подана скарга від 02.05.2025 р. за реєстраційним номером 9121231981, за результатами розгляду якої винесене Рішення від 09.05.2025 р. № 20119/25419266/2, відповідно до якого скаргу залишено без задоволення, а рішення ГУ ДПС в Одеській області без змін.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями позивач звернувся до суду з цим позовом.
Спірні правовідносини врегульовують Податковий кодекс України, постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 “Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних” (далі - Постанова №1246), Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520).
Відповідно до п.п.14.1.60 п.14.1 ст. 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. (далі ЄРПН)
Підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податків зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Положеннями пункту 74.2. статті 74 Податкового кодексу України встановлено, що в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.
Виходячи з аналізу положень ПК України, які регламентують порядок формування податкового кредиту, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.
Ці положення стосуються також порядку корегування податкового кредиту шляхом подання відповідних розрахунків.
Постановою Кабінету Міністрів України №1165 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165).
Згідно п. 3 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
П. 5. Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
П. 6. У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, ризиковості здійснення операції, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування зупиняється.
Пункт 1 вказаних Критеріїв передбачає, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
З аналізу положень Порядку №1165 вбачається, що саме у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація ПН/РК зупиняється, а платник має право подати документи, необхідні для розгляду питання щодо реальності господарської операції, виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Отже, саме для вирішення питання ризиковості здійснення операцій, виключення платника з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, Комісія регіонального рівня має дослідити договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності та інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, ризиковості операцій.
Пунктом 20.2 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Для реалізації цієї норми Наказом Міністерства Фінансів України №520 від 12.12.2019, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрація яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрація яких зупинена, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Пунктами 4, 5 Порядку № 520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.
Порядком передбачено, що у разі зупинення податкової накладної платник подає на комісію документи, а саме: договори, первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з пунктами 9, 10, 11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
У цій справі, відповідач відмовив у реєстрації податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Суд не погоджується з рішеннями комісії про відмову у реєстрації РК, оскільки позивачем надані пояснення та копії первинних документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію ПН, так як вони повністю підтверджують реальність здійснення господарської операції, наявність матеріальної бази у позивача для її здійснення та не є складеними з порушенням законодавства.
Зазначаючи в рішенні про відмову у реєстрації РК про те, що наданні платником податку копії документи, складені/оформлені із порушенням законодавства, відповідач не зазначає які саме документи є такими та в чому полягають порушення, або чому надані у своїй сукупності не задовольняють вимоги податкового органу, чи з якими порушеннями законодавства вони складені. 
Лише у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС в Одеській області зазначило, що позивачем до податкової накладної не надані документи, які повинні бути наданні, за їх думкою, і зазначають про штатний розпис, документи щодо складських приміщень, де зберігався і звідки постачався товар, розрахункові документи, документи щодо придбання (походження) товару.
Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, оскільки про необхідність надання вказаних документів відповідач не зазначав у жодному своєму рішенні, і позивачу про це стало відомо лише з відзиву на позовну заяву, а викладені у відзиві обґрунтування свідчать про зловживання членів Комісії правом на зупинення реєстрації та відмову у реєстрації ПН, оскільки така не ґрунтується на жодних приписах законодавства, які врегульовують ці правовідносини та стосуються конкретної податкової накладної і конкретної господарської операції.
Позивачем, після зупинення реєстрації податкової накладної були надані пояснення щодо господарської діяльності, наданий договір про поставку та видаткова накладна та інші первинні документи щодо правомірності видання ПН.
Вказані обставини відповідачем не спростовуються.
Шукаючи відповідь на питання, чому податковий орган при повідомленні про зупинення реєстрації ПН не вказав про витребування тих документів про які він зазначає у відзиві, як «документи щодо складських приміщень, де зберігався і звідки постачався товар (укладені договори складського зберігання/оренди приміщення для зберігання такого), штатний розпис саме на етапі зупинення реєстрації ПН, суд приходить до висновку, що такі дії є умисним проявом правового свавілля та створення для платника податків невизначеності щодо переліку документів чи їх недоліків з метою унеможливлення її подвальшої реєстрації.
Суд не находить відповіді на питання та логічності у витребуванні штатного розпису, який є внутрішнім документом та не є первинним документом в розумінні Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, не може підтвердити чи спростувати факт поставки товару/надання послуг, тобто настання однієї з подій передбачених ст. 187 ПК України. 
При цьому, слід зазначити, що відповідно до інформаційних баз, податковий орган щомісячно отримує інформацію від платника податків за формою 1-дф, щодо найманих працівників. Як зазначає позивач у позовній заяві, станом на 2024 рік мали штат в кількості 141 працівник відповідно до штатного розпису на 2024 рік, що не спростовується відповідачем.
Аналогічні висновки суду і щодо вимог податкового органу надати докази наявності складських приміщень, оскільки інформацію про зазначене відповідач може отримати із власних інформаційних баз, а саме форми 20-ОПП, що подається платником податків.
Щодо руху товару, а саме де зберігався і звідки постачався товар (укладені договори складського зберігання/оренди приміщення для зберігання такого) суд не вважає за потрібне давати аналіз цим протиправним вимогам, оскільки вони повністю суперечать приписам ст. 187 ПКУ щодо підстав видання ПН.
На думку суду, конкретизація вимог податкового органу щодо документів платника податків на підтвердження наданих послуг, унеможливила б прийняття протиправних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних та судового спору з цього питання, оскільки платник податків мав би можливість підтвердити необхідне чи спростувати помилкове.
Таким чином, податковим органом штучно створена ситуація коли платнику податків стає відомо про недоліки документів чи їх неповноту лише з відзиву на позовну заяву. 
Подаючи позов до суду, як у цій справі так і у інших, платник податків має інформацію про причини зупинення та відмову у реєстрації ПН лише з процитованих податковим органом положень Порядку №520, Порядку №1165 та ПК України, а не виходячи з фактичних обставин видання ПН та господарської операції. Формальне зазначення "Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" є лише дублюванням норми підпункту 3 пункту 11 Порядку №1165.
При цьому, приписи вказаних нормативних актів не виключають можливості податкового органу витребувати конкретні документи та викласти конкретні вимоги щодо усунення недоліків наданих чи деталізації пояснень.
В результаті подання позову, суд досліджує ті обставини, які не були предметом розгляду суб`єкта владних повноважень при прийняті оскаржуваного рішення. 
На думку суду, ці обставини створюються та сформульовуються податковим органом лише після відкриття судом провадження по справі, а тому і мають ознаки свавільності та необгрунтованості, що значною мірою підриває авторитет держави в особі податкового органу перед платниками податків.
Підтвердженням вищенаведених висновків суду є ті обставини, що зазначаючи у квитанції про зупинення реєстрації ПН, що «обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Реєстр), перевищує величину залишку …, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій”, відповідачі, ні в рішенні, ні у відзиві на позовну заяву, жодним чином не надають будь-яких посилань чи обґрунтувань правомірності прийнятого рішення саме щодо цього критерію та пов`язаних з ним обсягу придбаного, реалізованого та залишків товару, а надають інші обґрунтування прийнятого рішення. 
На думку суду, ГУ ДПС в Одеській області фактично створює нові підстави після виникнення судового спору щодо зупинення реєстрації та відмови у реєстрації ПН, які не були відомі не тільки позивачу, а і самому податковому органу на момент прийняття оскаржуваного рішення.
Суд зазначає, що податковий орган не позбавлений можливості додатково витребувати у платника податків документи які він вважає необхідними для вирішення питання про реєстрацію ПН, що не було вчинено відповідачем. Лише одних сумнівів податкового органу недостатньо для обґрунтування рішення про відмову у реєстрації ПН.
Суд звертає увагу, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з діяльністю юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.
Загальними вимогами до акта індивідуальної дії як акта правозастосування є його обґрунтованість та вмотивованість, що означає надання податковим органом конкретних підстав для його оформлення (як фактичних, так і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів прийняття. 
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів, що підтверджують правомірність формування та подання податкової накладної, безпосередньо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. 
Використання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без зазначення відповідної підстави та розрахованих показників за критерієм, який відповідає платнику податку, є неконкретизованим і призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Тому невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. (Постанова ВС КАС від 12.02.2025р справа №160/34198/23.
Недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо конкретного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної.
Жодних заперечень, щодо істотних умов договорів, руху активів, постачання товару і реальності операції відповідач не зазначив, окрім не суттєвих недоліків, що є проявом зі сторони суб`єкта владних повноважень надмірного формалізму, який жодним чином не грунтується на приписах ПКУ.
В той же час, позивач, надавши податковому органу пояснення та первинні документи, зазначивши про підстави видання податкових накладних, має правомірні очікування на те, що інформація щодо постачання, правомірного володіння майном, наявності договору постачання товару, розрахунків по спірним ПН ним підтверджена.
Фактично ГУ ДПС в Одеській області, ДПС України, маючи в розпорядженні достатню кількість первинних документів щодо підстав видання податкових накладних, приймаючи рішення про відмову у реєстрації, в його основу вкладають лише їхні сумніви, ігноруючи при цьому інші первинні документи які підтверджують факт поставки товару, тобто виконання умов передбачених ст. 187 ПК України.
Суд вважає, що оскільки встановлено, що Комісія протиправно відмовила у реєстрації ПН, а також прийнявши до уваги наявність у позивача права на реєстрацію ПН, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС України їх зареєструвати.
При цьому, слід зазначити, якщо відмова відповідного органу визнана судом протиправною, а іншого варіанту поведінки у суб`єкта владних повноважень за законом не існує, то суд має право зобов`язати такий орган влади вчинити конкретні дії, які б гарантували захист прав позивача.
Суд зазначає, що відповідачі не довели правомірність прийнятих ними рішень, а тому вони є протиправним та підлягають скасуванню, як такі що не відповідають вимогам зазначеним у ч. 2 ст.2 КАС України.
В той же час, позивач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності позовних вимог.
Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ «СПЕЦ-АВТОТЕХНІКА-М» задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області №12804223/25419266 від 29.04.2025 р.
Зобов`язати Державну податкову служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) зареєструвати податкову накладну №543 від 02.04.2025 р ТОВ «СПЕЦ-АВТОТЕХНІКА-М» (код ЄДРПОУ 25419266) датою її подання на реєстрацію.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (ЄДРПОУ 44069166) на користь ТОВ «СПЕЦ-АВТОТЕХНІКА-М» (ЄДРПОУ 25419266, 65062, Одеська обл., місто Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 51) судовий збір у сумі 2 422,40 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 

Суддя Попов В.Ф.