Справа № 159/633/26
Провадження № 3/159/521/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2026 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Денисюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа -підприємець, 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №576977 від 27.01.2026 ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 27.01.2026 о 17.17 годині на автомобільній дорозі між селами Радошин та Мар`янівка, керував автомобілем марки Opel номерний знак НОМЕР_2 , на вимогу працівників поліції пройти в медичному закладі в установленому законом порядку огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1  в суді провину не визнав та пояснив, що дійсно у вказану в протоколі дату та час керував транспортним засобом Opel номерний знак НОМЕР_2 з причепом, був безпідставно зупинений працівниками поліції. Через відсутність довіри до працівників поліції через життєві обставини у минулому, відмовився надати документи, що посвідчують його особу та документи на транспортний засіб, весь час залишався в автомобілі, спілкувався з поліцейськими через зачинене вікно. Протягом тривалого часу працівники поліції не вчиняли щодо нього жодних дій. Пізніше один з поліцейських, вказав на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, запропонував пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Знаючи, що ні наркотики, ні алкоголь не вживав, погодився пройти такий огляд, зробив телефонний дзвінок і вийшов з автомобіля, щоб їхати до медичного закладу. Однак поліцейські відмовилися відвезти його в лікарню для проходження медичного огляду, пояснили, що сприйняли його поведінку як відмову від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння і щодо нього вже оформлений протокол за порушення вимог п.2.5 ПДР, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Просив врахувати, що жодних дій, які б свідчили про його відмову від проходження в медичному закладі огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння не вчиняв, навпаки, неодноразово підтверджував свою згоду пройти медичний огляд у визначеному поліцейськими медичному закладі, крім того в подальшомунаполягав на проходженні такого огляду, однак коли працівники поліції відмовилися доставити його в лікарню, зателефонував на лінію 102 та повідомив про неправомірні дії поліцейських. Після вказаної події він поїхав у Ковельське МТМО, де пройшов медичний огляд, який підтвердив відсутність алкоголю та наркотичних речовин в його біологічних матеріалах.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази у справі, переглянувши долучені до протоколу та надані ОСОБА_1 в судовому засіданні відеозаписи, суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил (п.1.3 ПДР).
Особи, які порушують Правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законом (пункт 1.9 ПДР України).
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року вказав, що особа, яка володіє чи керує автомобілем підпадає під дію спеціальних правил, оскільки використання транспортного засобу є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізував своє право володіти автомобілем, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Контроль за дотриманням Правил дорожнього руху в силу ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» покладений на органи поліції.
У випадках, визначених законом (ст.255 КУпАП), поліція фіксує правопорушення у протоколі.
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №576977 від 27.01.2026 ОСОБА_1 поставлене у провину порушення п.2.5 ПДР.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд водія на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки технічно неможливий, тому необхідно керуватись Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція).
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12 розділу ІІ Інструкції).
За приписами розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Так, у даній справі підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є наявність одночасно двох умов: керування особою транспортним засобом та відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Під час розгляду справи суд встановив, що наданими поліцейським доказами підтверджується лише факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в день події, що не заперечив останній в судовому засіданні.
Разом з тим, факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, наданими суду доказами не підтверджений.
Із долученого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що автомобіль марки Opel номерний знак НОМЕР_2 з причепом, під керуваннямОСОБА_1 був зупинений 27.01.2026 о 17.17 годині (відеозапис відеореєстратора службового автомобіля, відеофайл IMG_3638, диск 1).
О 17.18 годині поліцейський повідомив ОСОБА_1 причини зупинки транспортного засобу — на причепі не горіли зовнішні світлові прилади (файл №1, диск 1).
О 17.24 годині поліцейський на прохання водія ознайомлює ОСОБА_1 з відеозаписом, яким зафіксовано несправність світлових приладів на причепі, що стало підставою зупинки ТЗ (файл №1, диск 1).
О 17.27 годині водій відмовляється надати поліцейському документи, що посвідчують його особу, та документи на транспортний засіб. Водій з автомобіля не виходить, спілкується з поліцейським через зачинене вікно (файл №1, диск 1).
У період часу з 17.27 години (файл №1) до 18.36 години (файли №2, №3 на диску 1 та файл №4 на диску 2) водій транспортного засобу залишається в автомобілі, поліцейські встановлюють особу водія і власника транспортного засобу по базах даних. 
О 18.36 годині (файл №5, диск 2) поліцейський підходить до автомобіля Opel, через зачинене вікно повідомляє водію про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння (поведінка що не відповідає обстановці, розширені зіниці очей, почервоніння обличчя)та пропонує водієві проїхати до Ковельського МТМО для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погоджується.
ОСОБА_1 просить дозволу зателефонувати, щоб повідомити де залишений автомобіль. В межах 2 хвилин, о 18.38 год ОСОБА_1 виходить з транспортного засобу та підходить до службового автомобіля поліції. Однак поліцейський повідомляє, що розцінив поведінку водія як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР і що вже складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП (файл №5, диск 2). 
О 18.41 годині (файл №5, диск 2) ОСОБА_1 телефонує на лінію 102 і повідомляє, що його безпідставно зупинили працівники поліції і звинувачують у тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, однак відмовляються відвезти його до лікарні на освідування.
В період часу з 18.50 години до 18.53 години (файл №6, диск 2) ОСОБА_1 наполягає, щоб його відвезли в лікарню на освідування, вимагає надати йому копію протоколу про адміністративне правопорушення.
О 18.53 годині поліцейський розпочав складання протоколу про адміністративне правопорушення.
З 18.53 години до 19.16 години тривало оформлення адміністративних матеріалів (файл №7, диск 2).
О 19.16 поліцейський оголошує ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (файл №8, диск 2).
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки містить фіксацію реальних даних. Цей доказ дозволяє відновити послідовність події і не може бути спростований жодним з учасників, незважаючи на суб`єктивне ставлення до події.
За дослідженими відеозаписами суд встановив, що не після зупинки транспортного засобу, а лише о 18.36 годині поліцейський висловив ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння і отримав згоду.
Упродовж короткого періоду часу тривалістю у 2 хвилини до 18.38 години ОСОБА_1 неодноразово повторював, що згідний на огляд, просив дозволу на один дзвінок.
Такі дії ОСОБА_1 , не зважаючи на його попередню поведінку щодо не пред`явлення документів, об`єктивно не могли бути кваліфіковані як відмова від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.
ОСОБА_1 був зупинений в темну пору доби, в місці віддаленому від населеного пункту, перевозив на законних підставах у причепі деревину та інструменти, тому з метою збереження майна просив надати можливість зробити телефонний дзвінок і забезпечити збереження майна.
Крім того, лише о 19.09 годині працівник поліції склав протокол про адміністративне правопорушення.
Зі змісту наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що поведінку водія ОСОБА_1 передчасно та безпідставно розцінено працівниками поліції як відмову від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, встановленого законом.
Крім того, згідно з актами №47 та №48 медичного огляду від 29.01.2026 за результатом обстеження в медичному закладі Ковельському МТМО, лікарем встановлено, що ОСОБА_1 в день події (27.01.2026 о 22.55 год) був тверезий, за результатами токсикологічного дослідження №94 наркотичних речовин в сечі та крові не виявлено, що підтверджує показання ОСОБА_1 .
Таким чином, відсутність належних доказів на підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння свідчить про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні діяння, зазначеного в об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Частина 1 статті 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.
Приписи ст. 62 Конституції України передбачають, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі Кобець проти України доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного розумного сумніву в цьому, тоді як наявність такого розумного сумніву у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Вище наведене у сукупності свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 221, 247, 283, 284 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя	Т. В. Денисюк