МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2026 р.  	№ 400/13838/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,  	

до відповідача	Міністерства оборони України, просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049,  	

треті особи	ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 ,  	

про	визнання протиправним та скасування рішення, викладене у п.1 протоколу від 02.05.2025 року № 39/в; зобов`язання вчинити певні дії,	

До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі – позивач) з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі – відповідач), за участю у справі третіх осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , матері молодшого сержанта ОСОБА_2 , який помер в період проходження військової служби внаслідок захворювання, викладене у п. 1 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №39/в від 02.05.2025 року; 
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - матері померлого молодшого сержанта ОСОБА_2 , відповідно до ст.16, 16-2, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей » та «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), військовослужбовця, що відповідає 500-кратному прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на 1 січня календарного 2024 року. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер під час проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , видане Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 08.10.2024 року складено відповідний актовий запис № 1057. Спірним рішенням їй було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з підстав настання смерті військовослужбовця внаслідок вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. Зазначене рішення вважає протиправним, оскільки її син помер внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження військової служби, що підтверджується належними доказами. 
Ухвалою від 30.12.2025 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначене судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. 
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в кому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що нм було прийняте законне та обґрунтоване рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого військовослужбовця ОСОБА_2 . Позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій заперечила обґрунтування відповідача та повністю підтримала позовні вимоги.
Ухвалами від 19.01.2026 року та 26.01.2026 року за клопотанням представника позивача установив участь представника у судових засіданнях по справі №400/13838/25 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
28.01.2026 року суд постановив ухвалу, якою задовольнив клопотання представника позивача про поновлення строків звернення до суду з даним позовом.
Також, 28.01.2026 року суд ухвалою залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 . А також, витребував у ІНФОРМАЦІЯ_6 докази.
Від ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшли пояснення, в яких зазначає, що Міністерством оборони України в межах діючих норм законодавства та на підставі наявних доказів законно відмовлено в призначені виплати одноразової грошової допомоги позивачу. 
Від ІНФОРМАЦІЯ_6 надійшли пояснення та витребувані судом докази. 
Від позивача надійшла відповідь на пояснення, в якій зазначила, що смерть Молодшого сержанта ОСОБА_2 настала у результаті гострої серцево-судинної недостатності та метаболічної кардіоміопатії, у період проходження військовослужбовцем військової служби та є пов`язаною з проходженням військової служби. Відтак, вважає протиправною відмову у виплаті їй одноразової грошової допомоги. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Дослідивши докази, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач є матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим повторно 22.10.2024 року Первомайським відділом реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 08.10.2024 року складено відповідний актовий запис № 1057.
Згідно з витягом з протоколу № 20 від 04.01.2025 року засідання військово-лікарської комісії 18-регіональної військово-лікарської комісії зазначається, що захворювання молодшого сержанта ОСОБА_2 , 1988 р.н: «Метаболічна кардіоміопатія. Гостра серцево-судинна недостатність», яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 , шо підтверджено медичними та військово-обліковими документами, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 08.10.2024р., лікарським свідоцтвом про смерть від 01.10.2024р. № 1094, - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОЇ СЛУЖБИ.
При цьому, згідно сповіщення сім`ї № 763, позивача було сповіщено, що її син ОСОБА_2 помер перебуваючи у відпустці в с. Новий Білоус. Смерть, НІ, пов`язана із захистом Батьківщини. 
Позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_9 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина ОСОБА_2 .
02.05.2025 розглянувши подані ОСОБА_1 документи комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі – комісія Міноборони) дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги (ОГД), оформленої протоколом № 39/в (пункт 1), матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 молодшого сержанта ОСОБА_2 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Підставою для відмови стала наявність в крові загиблого алкоголю, що в свою чергу унеможливлює призначення одноразової грошової допомоги з урахуванням ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Вважаючи протиправним вищезазначене рішення відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом. 
Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за №2232-XII (далі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статті 41 Закону №2232-XII, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (одноразова грошова допомога) - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Згідно з п.п.1,2 ч. 2 статті 16 Закону (в редакції станом на 30.09.2024) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; 
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Згідно з ч. 1 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Відповідно до ч. 1 ст. 16-2 Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:
а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 
500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2 3 пункту 2 статті 16 цього Закону;
Відповідно до частин 6, 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Водночас, частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначене ст. 16-1 Закону № 2011-ХІІ.
Тобто, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до пункту 5 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть); у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть). Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до пункту 13 Порядку №975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Аналізуючи вищезазначене, суд вказує, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї загиблого військовослужбовця (перерахованим у статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ) або утриманцям у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; якщо смерть настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.
При цьому, згідно з пунктами «а» і «б» частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення або вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Аналогічна норма міститься і у Порядку №975, абзацами 2 і 3 пункту 29 якого передбачено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення або вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Так, оскаржуваним рішенням відповідач відмовив позивачу в призначені одноразової грошової допомоги., у зв`язку з наявністю в крові загиблого алкоголю. 
В матеріалах справи наявна інформація про те, що згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 про результати службового розслідування від 21.10.2024 № 3047 ОСОБА_2 помер вдома під час перебування у щорічній відпустці, а також згідно з висновком експерта Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи від 04.11.2024 № 1054 під час проведення судово-токсикологічного дослідження крові ОСОБА_2 виявлено етанол в концентрації 2,2 г/л, що стосовно живої особи відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Причиною смерті ОСОБА_2 стала гостра серцево-судинна недостатність.
Суд вважає, що вказані докази надають можливість зробити висновок про обґрунтованість відмови у виплаті спірної допомоги за пунктами «а» і «б» частини 1 ст. 16-4 Закону № 2011-XII, іншими зібраними у справі доказами їх не спростовано.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Судові витрати покладаються на позивача. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 242 - 246, 257-262 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6,м. Київ,03049 ЄДРПОУ 00034022) за участю третіх осіб - ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправним та скасування рішення, викладене у п.1 протоколу від 02.05.2025 року № 39/в; зобов`язання вчинити певні дії, відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. С. Брагар