Номер провадження: 22-ц/813/4364/26 
Справа № 517/170/23
Головуючий у першій інстанції Бурдинюк О.С.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
12.03.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В., 
за участю секретаря судового засідання Юцикова Д.Є.,
учасники справи:
заявник ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Окнянського районного суду Одеської області від 17 липня 2025 року,
у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в обґрунтування зазначивши, що 18.03.1987 року заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , який розірвано 12.03.1991 року. Після розірвання шлюбу вони з чоловіком продовжили проживати разом однією сім`єю в одному жилому будинку спочатку в с. Василівка, а потім спільно купили будинок в 2003 році по АДРЕСА_1 (на теперіщній час Героїв України, 4, смт Захарівка, Роздільнянський район, Одеська область). Вони спільно харчувалися, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного, займалися благоустроєм будинку та прибудинкової території, робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; разом несли витрати на купівлю побутових речей, дотримувалися взаємних прав та обов`язків, підтримували відносини як родина. Крім того, всі свята проводили у колі рідних та друзів, спілкувалися з родичами одне одного. У зв`язку зі збройною агресією росії проти України її чоловік був мобілізований до лав ЗСУ та з 19.01.2023 здійснював безпосередню участь у бойових діях на сході України. 20.02.2023 року заявник втратила зв`язок з чоловіком, а 10.03.2023 від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшло сповіщення про те, що ОСОБА_4 зник безвісти 23.02.2023 біля м. Бахмут Донецької області при виконанні бойового завдання. Встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини необхідне заявнику для отримання соціальних пільг та грошових виплат, а тому вона змушена звернутися до суду, так як без судового захисту вона не матиме можливості іншим шляхом встановити цей факт.
Просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з 12 березня 1991 року по теперішній час.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Окнянський районний суд Одеської області рішенням від 17 липня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовив.
Суд першої інстанції виходив із того, що заявник не підтвердила належними та допустимими доказами, що вона та ОСОБА_4 починаючи з 12.03.1991 року по час настання смерті проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, спільне харчування, придбавали майно для спільного користування, обидва приймали участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу, між ними існували усні чи письмові домовленості про порядок користування житловим приміщенням та інші обставини. Суд критично віднісся до показів свідків, довідки Захарівської селищної ради про фактичне місце проживання, їх спільні фотознімки, товарні чеки та квитанції на оплату придбаних будівельних матеріалів для ремонту, санаторних курортних книжок. Надані заявником квитанції та товарні чеки не підтверджують понесення витрат в спільних інтересах для утримання майна з метою ведення спільного господарства, а фотознімки за відсутності безспірного підтвердження фактів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склалися та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення від 17.07.2025 року по справі № 517/170/23 та ухвалити нове рішення про задоволення вимог заявника в повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, ухваленого з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зокрема невірно сприйнято та оцінено наявні в справі докази, порушено норми матеріального права, а саме безпідставно не застосовано приписи ст.ст. 3, 4 СК України у поєднанні із практикою Верховного суду та практикою ЄСПЛ в частині, що стосується встановлення фактів, що мають юридичне значення, що призвело до прийняття невірного по суті судового рішення.
Скаржник наголошує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.03.1987 року по 12.03.1991 року. У зв`язку із необхідністю ОСОБА_4 реєстрації місця проживання в м. Одесі, 12.03.1991 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано та останній 25.10.1991 року зареєстрував фіктивний шлюб із громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого зареєстрував своє місце проживання за адресою АДРЕСА_2 . Незважаючи на такі обставини, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 продовжували проживати разом, як дружина та чоловік, та їх останньою адресою місця проживання було АДРЕСА_1 . На підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 надала докази, які достатньо підтверджують такий факт та вочевидь вказують на спільне проживання з померлим ОСОБА_4 . Крім того, факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджують їх спільні діти, які також є заінтересованими особами у даній справі. Суд першої інстанції за невідомих причин не прийняв до уваги значний обсяг доказів, які прямо вказують на обґрунтованість вимог ОСОБА_1 та зазначив, що надані нею докази вказують лише на дружні стосунки, при цьому не аргументував, які саме на докази переконали б суд в тому, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дійсно проживали без реєстрації шлюбу однією сім`єю як дружина та чоловік. Обсяг доказів, наданих заявницею, є достатнім для встановлення цього факту, оскільки з них прямо вбачається, що навіть загиблий ОСОБА_4 вказував на ОСОБА_1 як на дружину, заповнюючи військово-облікові документи, надаючи такі відомості. Більш того, цей факт також підтвердив й орган місцевого самоврядування за місцем постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , не кажучи вже про покази свідків, які також підтвердили цей факт. Проте суд першої інстанції не дослідив об`єктивно наявні в справі докази, що й призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.08.2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено заінтересованим особам їх право на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко А.В. копію ухвали про відкриття провадження від 22.08.2025 року отримала в особистому кабінеті Електронного суду 25.08.2025 року о 13:42:56
Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1  копію ухвали про відкриття провадження від 22.08.2025 року та копію апеляційної скарги отримали 25.08.2025 року та 19.08.2025 року о відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
ОСОБА_2 , ОСОБА_3  копію ухвали про відкриття провадження від 22.08.2025 року та копію апеляційної скарги отримали 23.09.2025 року,що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Від представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого представник просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість. Метою звернення до суду заявник зазначає отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. Будь-яких фіскальних чеків, накладних, квитанцій на сумісну купівлю побутової техніки та меблів, ювілейних та іншого, що могло би підтвердити факт ведення спільного побуту, сумісного проживання та наявності взаємних прав та обов`язків, в розумінні п.1 ч.2 ст.3 СК України, до заяви не додано. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази проживання спільною сім`єю позивача з військовослужбовцем, а також будь-які докази підтверджуючі обставин наявності взаємних прав та обов`язків між ними та пов`язаності спільним побутом. Заявник не надав жодного документу на підтвердження придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Крім цього, матеріали справи не містять жодного документу, який би підтверджував наявність у заявника та військовослужбовця спільного майна. Фактів реалізації права на укладення між собою договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їх особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності, не наведено. Міністерство оборони України звертає увагу суду, що лише показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Тобто, заявник не надала документів, які відповідно Сімейного кодексу України підтверджують проживання однією сім`єю з військовослужбовцем, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Бойко А.В., Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1  судові повістки-повідомлення отримали 20.12.2025 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом отримання судової повістки-повідомлення 30.01.2026 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
Заінтересована особа - ОСОБА_2 подав до суд заяву з проханням розглянути справу без його участі у зв`язку із зайнятістю на роботі, а також наголосив, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.
Заінтересована особа - ОСОБА_3 подав до суд заяву про розгляд справи за його відсутністю у зв`язку з віддаленістю суду та зайнятістю на роботі, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності тих учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ухвалюючи судове рішення суд виходив з того, що заявник не підтвердила належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 починаючи з 12.03.1991 року по час настання смерті проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, спільне харчування, придбавали майно для спільного користування, обидва приймали участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надавали взаємну допомогу, між ними існували усні чи письмові домовленості про порядок користування житловим приміщенням та інші обставини. Надані заявником квитанції та товарні чеки не підтверджують понесення витрат в спільних інтересах для утримання майна з метою ведення спільного господарства, а фотознімки за відсутності безспірного підтвердження фактів ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склалися та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 поблизу населеного пункту с. Дубово-Василівка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 26.06.2023 року,копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02.08.2023 Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту заявник посилається на те, що після розірвання шлюбу вона разом з ОСОБА_4 продовжили проживати разом однією сім`єю в одному жилому будинку спочатку в с. Василівка, а потім спільно купили будинок в 2003 році по АДРЕСА_1 (на теперіщній час Героїв України, 4, смт Захарівка, Роздільнянський район, Одеська область). Вони спільно харчувалися, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного, дотримувалися взаємних прав та обов`язків, підтримували відносини як родина, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). 
Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України у порядку окремого провадження можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення.
У відповідності до роз`яснень, викладених у пункті 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У справі, що переглядається, позивачка просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом із військовослужбовцем з метою отримання коштів, передбачених за загиблого військовослужбовця для членів його сім`ї.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, згідно з яким спори про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з метою звернення до відповідних органів за призначенням одноразової грошової допомоги не належать до цивільної юрисдикції. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.
В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України). 
Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. 
Положеннями частини першої статті 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки». 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». 
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. 
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі №362/3705/20). 
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). 
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.
Такими доказами можуть слугувати: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого; заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій про спільне проживання та ведення господарства.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (до шлюбне прізвище ОСОБА_8 ) та ОСОБА_4 з 18.03.1987 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується актовим записом про укладення шлюбу № 2 від 18.03.1987 року.
12.03.1991 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, про що свідчить актовий запис про розірвання шлюбу та свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 .
На виконання ухвали Красноокнянського районного суду Одеської області від 05.06.2024, відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеській області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 06.06.2024 за вих. №517/170/23 надав копії відповідних актових записів.
З актового запису про народження дитини №2 від 02.03.1988, складеного виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, та актового запису про народження дитини №5 від 14.07.1986, складеного виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
25.10.1991 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, що підтверджується записую акта про укладення шлюбу №1352, від 25.10.1991 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 .
Із довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №ПІ-158028-ю/л, виданої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С. В., вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Облікова картка до військового квитка ОСОБА_4 серії НОМЕР_4 містить інформацію про сімейний стан військовозобов`язаного, зокрема вказано: дружина - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7, син ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_8.
Згідно доповіді командира військової частини НОМЕР_5 від 25.02.2023 року за вих. №01/0989/5523нт про зникнення безвісти військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 близько 13:50 год. під час ворожого танкового обстрілу в районі н.п. Бахмут Донецької області зник зв`язок та відомості про місцеперебування стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти НОМЕР_6 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_5 старший солдат ОСОБА_4 . У пункті 4 наведеної доповіді містяться відомості про близьких родичів ОСОБА_4 , а саме дружини ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_7 .
Відповідно до сповіщення командира військової частини НОМЕР_5 від 27.02.2023 за вих. №516, адресованого начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , командир просить сповістити громадянку ОСОБА_1 (дружину), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про зникнення безвісти старшого солдата ОСОБА_4 .
Як вбачається із сповіщення сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_2 №109 від 08.03.2023, саме ОСОБА_1 повідомлено про зникнення безвісти 23.02.2023 ОСОБА_4 при виконанні бойового завдання.
Згідно заяви командира військової частини НОМЕР_5 від 27.03.2023 за вих. №1334 на ім`я начальника Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області було повідомлено про зникнення старшого солдата ОСОБА_4 , а також його контактні дані, зокрема те, що адресою проживання військовослужбовця є: АДРЕСА_1 ; сімейний стан: одружений, близькі родичі: дружина - ОСОБА_1 , моб. тел. НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до сповіщення командира військової частини НОМЕР_5 від 12.04.2023 за вих. №5622/617, адресованого начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , командир просить сповістити громадянку ОСОБА_1 (дружину), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що її чоловік старший солдат ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Як вбачається із сповіщення сім`ї ІНФОРМАЦІЯ_2 №133 від 11.04.2023, ОСОБА_1 повідомлено про те, що її чоловік загинув ІНФОРМАЦІЯ_6 біля м. Бахмут Донецької області.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02.08.2023 Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що складено відповідний актовий запис №229.
Матеріали справи також містять актовий запис про смерть №229 від 02.08.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 54 роки в селі Дубово-Василівка Бахмутського району Донецької області. 
10.01.2020 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, а саме призначив спадкоємцями всього його майна, що буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і на що він за законом матиме право, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджує заповіт, посвідчений державним нотаріусом Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Романовою І. С.
В подальшому, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а 22.01.2024 року уклали договір про поділ спадкового майна, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С. В.
Згідно довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 16.03.2023 року №746, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також проживає її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У відповідності до довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 16.03.2023 року №747, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу сім`ї входить чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У довідці Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 24.05.2024 року №561, виданій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказано, що її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно постійно проживав без реєстрації та вів спільне домашнє господарство до дня своєї смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до подяки Захарівського селищного голови від червня 2024 року, останній висловлює пошану та вдячність дружині ОСОБА_1 та дітям героя ОСОБА_4 . 
Згідно довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області від 05.08.2024 року №1481, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно з січня 1998 року та до дня своєї смерті проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_1 однією сім`єю. До дня смерті до складу його сім`ї входили співмешканка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.08.2024 року вказано, що ОСОБА_1 проживала разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 однією родиною до дня його смерті. Від шлюбу мають двох синів.
В послужному списку ОСОБА_4 , який заповнювався останнім 25.01.2016 року у графі сімейний стан зазначається співмешканка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7, син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8, син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7. 
В матеріалах справи міститься довідка Фрунзівської селищної ради від 01.02.2016 року № 703, яка видана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що від дійсно зареєстрований в АДРЕСА_2 , а проживає за адресою АДРЕСА_1 . Співмешканка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Отже ОСОБА_4 як заповнюючи послужний список в 2016 році, так і звертаючись в 2016 році до Фрунзівської селищної ради за довідкою про склад сієї зазначав, ОСОБА_1 як співмешканку. 
ОСОБА_1 в суді першої інстанції надала пояснення, згідно яких наголосила, що у 1991 році вони з ОСОБА_4 розлучилися та він одружився з рідною тіткою для того, щоб отримати місце реєстрації проживання в м. Одесі та в подальшому - квартиру, адже дім, де проживала тітка, підлягав зносу та очікувалось, що видаватимуться квартири. Про це знали лише деякі люди. Після цього тітка повинна була розірвати цей шлюб, однак цього не зробила. ОСОБА_4 перебував у цьому шлюбі з 1991 року по 2012 рік, в якому тітка померла. З 2012 року вони з ОСОБА_4 так і не зареєстрували шлюб.
Поясненнями свідка ОСОБА_12 , даними в суді першої інстанції, встановлено, що останній знає ОСОБА_4 з 2001 року, вони допомагали один одному. У 2003 році свідок працював у «Агроксі» та у період часу з 2003 по 2004 роки проживав у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки йому не було де жити. Разом із ОСОБА_4 проживали його дружина ОСОБА_1 та сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та баба ОСОБА_1 У 2017 році свідок допомагав ОСОБА_4 перекривати будинок та робити паркан. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які перебували у дуже добрих відносинах, разом їздили відпочивати, коли він повертався з АТО. Свідок наголосив, що у 2001 році ОСОБА_4 проживав у АДРЕСА_4 , а коли вони познайомились, то сім`ю останнього складали ОСОБА_1 та два сини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Після придбання свого житла свідок продовжував спілкуватись з цією сім`єю, у них були дружні близькі стосунки. Місце реєстрації ОСОБА_4 свідок не знає, однак після заробітків ОСОБА_4 завжди їхав додому на АДРЕСА_1 .
Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції пояснила суду, що сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вона знає давно, почали дружити сім`ями з 2007 року, святкували разом та разом їздили на відпочинок. Ця сім`я була в дуже добрих стосунках, вони завжди жили разом, проживали недалеко, розлучалися тільки тоді, коли ОСОБА_4 їздив на заробітки та коли служив. ОСОБА_4 був найкращим другом її чоловіка, вони допомагали один одному, разом їздили на заробітки. Чоловік свідка говорив, що у ОСОБА_4 йде ремонт та допомагав йому. Свідок пояснила, що у ОСОБА_4 завжди була одна дружина.
ОСОБА_15 також надав пояснення у суді першої інстанції як свідок та пояснив, що сім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_4 була хороша, вони дружили та допомагали одне одному. ОСОБА_4 він знає з 2000 року, коли сім`я ОСОБА_1 приїхала в с. Захарівка, то вони познайомилися, були його сусідами. 
Під час розгляду справи в суді першої інстанції учать приймали заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_17 , які просили заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задовольнити зазначаючи, що мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_4 проживали разом однією сім`єю. 
Відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу
Отже, вимога щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у період з 25.10.1991 року по 22.12. 2012 року (день смерті ОСОБА_6 ) суперечить вимогам статті 25 СК України.
Пояснення свідків дійсно є особливим видом доказів з огляду на ризик суб`єктивного сприйняття ними певних обставин та з урахуванням характеру сімейних відносин, які є об`єктивно недоступними для оточуючих. Однак, суд першої інстанції проігнорував та безпідставно не врахував факт того, що показами допитаних свідків встановлено певні обставини щодо спільного побуту ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, які містяться в матеріалах справи. 
Колегією суддів також досліджено накладну на придбання будівельних матеріалів від 17.08.2017 року, згідно з якою ОСОБА_4 придбав будівельні матеріали на адресу будинку по АДРЕСА_1 .
Реальність сімейних відносин засвідчують придбання будівельних матеріалів та проведення ремонтних робіт ОСОБА_4 за адресою зареєстрованого та фактичного проживання заявника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , тобто факт ведення спільного господарства є доведеним. Показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 власне засвідчено факт спільного проживання заявника та загиблого. Військовослужбовець ОСОБА_4 , надаючи персональні дані про свій сімейний стан при заповненні облікової картки до свого військового квитка серії НОМЕР_4 , вказав в якості дружини саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4. Окрім того, сини заявника та загиблого, які є заінтересованими особами у справі, підтвердили факт, що також враховується колегією суддів при оцінці доказів у їх сукупності.
Колегія суддів, з огляду на наявні в матеріалах справи докази та враховуючи пояснення свідків, заінтересованих осіб, вважає доведеним наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відносин, притаманних подружжю.
Установивши обставини спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 по день смерті ОСОБА_4 , ведення ними спільного побуту, а також наявність взаємних прав та обов`язків, надавши правову оцінку показанням допитаних судом свідків, письмовим доказам наявним в матеріалах справи, поясненням заінтересованих осіб, якими є діти, у їх сукупності, колегія суддів, вважає доведеним заявником факт її проживання із ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, та врахувавши обставини перебування ОСОБА_4 у шлюбі та матеріалами справи факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_1 письмово підтверджено лише з лютого 2016 року, то заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом з ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без реєстрацій шлюбу підлягає задоволенню частково. 

Щодо суті апеляційної скарги 
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).
Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення. Встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2016 року по день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів, 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Окнянського районного суду Одеської області від 17 липня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство Оборони України, задовольнити частково.
В становити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з лютого 2016 року по день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

М.В. Назарова