ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/5409/25	
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Губи К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у справі 
за позовом Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» м. Кам`янське 
до Комунального закладу «Академічний музично-драматичний театр ім. Лесі Українки м. Кам`янського» Кам`янської міської ради м. Кам`янське 
про стягнення суми боргу в розмірі 3008824грн82коп., пені у розмірі 460571грн98коп., 3% річних у розмірі 44863грн, інфляційних втрат у розмірі 129202грн08коп. 

Представники:
від позивача: Муромцева О.Ф. - в порядку самопредставництва;
від відповідача: Григор`єв М.І. - діє на підставі довіреності №1ю від 12.01.2026, адвокат

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство “Дніпровська теплоелектроцентраль” звернулось до Комунального закладу “Академічний музично-драматичний театр ім. Лесі Українки м. Кам`янського” Кам`янської міської ради з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 3008824грн82коп., пені у розмірі 460571грн98коп., 3% річних у розмірі 44863грн, інфляційних втрат у розмірі 129202грн08коп. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання з оплати поставленої теплової енергії відповідно до договорів про постачання теплової енергії від 28.02.2024 №78т/24/1 та від 14.01.2025 №78т/25. 
Позивач зазначив, що на виконання договорів: 
- від 28.02.2024 №78т/24/1 протягом березня, листопада та грудня 2024 року поставив, а відповідач спожив теплову енергію згідно з актами про постачання теплової енергії №3-00078/1 за період 18.03.2024-26.03.2024 на суму 106318грн21коп., №11-00078 за період 01.11.2024-30.11.2024 на суму 311492грн68коп., №12-00078 за період 01.12.2024-31.12.2024 на суму 569264грн03коп.; 
- від 14.01.2025 №78т/25 протягом січня - березня 2025 року поставив, а відповідач спожив теплову енергію згідно з актами про постачання теплової енергії №1-00078 за період 01.01.2025-31.01.2025 на суму 831400грн55коп, №2-00078 за період 01.02.2025-27.02.2025 на суму 768599грн45коп., №2-00078/1 за 28.02.2025 на суму 18929грн17коп., №3-00078 за період 01.03.2025-24.03.2025 на суму 402820грн73коп. 
Позивач вказує, що відповідач отримав рахунки-фактури №3-00078/1 за березень 2024 року, №11-00078 за листопад 2024 року, №12-00078 за грудень 2024 року, №1-00078 за січень 2025 року, №2-00078 за лютий 2025 року, №2-00078/1 за лютий 2025 року, №3-00078 за березень 2025 року для сплати боргу. 
На підставі пунктів 8.3 договорів від 28.02.2024 №78т/24/1 та від 14.01.2025 №78т/25 позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 460571грн98коп. за загальний період з 01.05.2024-25.08.2025.
На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних у розмірі 44863грн за загальний період з 01.05.2025-25.08.2025, інфляційні втрати у розмірі 129202грн08коп. за загальний період травень 2024 року – серпень 2025 року. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 21.10.2025.
Суд запропонував відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.
Згідно з довідкою Господарського суду Дніпропетровської області ухвала суду від 29.09.2025 доставлена до електронного кабінету відповідача 29.09.2025 о 12:44год. 
Пунктом 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Відповідач мав право подати відзив до суду в строк до 14.10.2025 включно.
На адресу суду 06.10.2025 надійшло сформоване в системі "Електронний суд" клопотання позивача про участь представника - Муромцевої О.Ф. у підготовчому засіданні, призначеному на 21.10.2025 о 10:30год. у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
На адресу суду 10.10.2025 надійшов сформований в системі "Електронний суд" відзив на позовну заяву відповідача про незгоду з позовними вимогами. Відповідач також просив застосувати до позовних вимог про стягнення пені наслідки спливу позовної давності. 
Відповідач вказав, що належним чином виконав умови договору №78т/24/1 від 28.02.2024 щодо оплати вартості закупленої теплової енергії у розмірі 574802грн14коп. Це підтверджується платіжними інструкціями від 12.03.2024 №75 на суму 200559грн14коп, від 12.03.2024 №76 на суму 187674грн37коп, від 22.04.2024 №130 на суму 186568грн63коп.
Відповідач повідомив, що з метою належного виконання умов договору №78т/25 від 14.01.2025 подав до Державної казначейської служби України реєстри бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 12.02.2025 №6 і від 13.03.2025 №12 та звернувся до Управління культури Кам`янської міської ради з листами від 22.08.2024 №193 і від 26.08.2025 №221 з проханням надати сприяння у вирішенні зазначеного питання.
Відповідач стверджував, що згідно з п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність вимог про стягнення пені за період до 24.09.2024 спливла. 
Відповідач вказав на те, що додані до позовної заяви документи, які складені та підписані позивачем в односторонньому порядку, не є належними, достовірними та допустимими доказами, оскільки вони, не містять дат складання та підписів представників відповідача. 
Відповідач просив звільнити від сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат посилаючись на те, що позивач застосовує надмірно великі штрафні санкції до комунального закладу, що фінансується за рахунок бюджетних коштів, та є об`єктом критичної інфраструктури. Отримання додаткових надмірно високих доходів є більш вигідним для позивача, порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2025 суд задовольнив клопотання позивача від 06.10.2025 про участь представника - Муромцевої О.Ф. у підготовчому засіданні, призначеному на 21.10.2025 о 10:30год. у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
На адресу суду 17.10.2025 надійшла сформована в системі "Електронний суд" заява відповідача про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з відпусткою представника відповідача.
На адресу суду 20.10.2025 надійшла сформована в системі "Електронний суд" відповідь на відзив позивача. Позивач просив задовольнити позовні вимоги та поновити строк на подання доказів - актів відпуску теплової енергії за період з березня 2024 року по березень 2025 року; звіту по розрахунку з відповідачем; копій реєстрів підключень будинків у місті Кам`янське у спірний період.
Позивач повідомив, що в опалювальний період 2024-2025роки теплоносій подавався Акціонерним товариством "Дніпровська теплоелектроцентраль" безперервно до межі балансової належності. Це підтверджується щомісячними актами про відпуск теплової енергії від джерела теплопостачання АТ "Дніпровська ТЕЦ та реєстрами підключень будинків за спірний період часу. З березня 2024 року по березень 2025 року нарахування проводились згідно з показниками лічильника.
Позивач стверджував, що враховуючи визначений сторонами у договорі порядок розрахунків за поставлену теплову енергію, приймаючи до уваги отримання відповідачем актів та рахунків і не надання на них зауважень, строк оплати вказаних послуг є таким, що настав.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 суд відклав підготовче засідання до 05.11.2025.
На адресу суду 21.10.2025 надійшло сформоване в системі "Електронний суд" клопотання позивача про долучення дефектного акту від 10.09.2025 про кіберінцидент в якості обґрунтування причини несвоєчасного надання доказів.
На адресу суду 29.10.2025 надійшло сформоване в системі "Електронний суд" заперечення відповідача на відповідь на відзив.
Відповідач зазначив, що з огляду на частину 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування пені мало бути припинено: 1) за договором №78т/24/1 про постачання теплової енергії від 28.02.2024: за березень 2024 року – 31.10.2024; за листопад 2024 року – 30.06.2025; за грудень 2024 року – 31.07.2025; 2) за договором №78т/25 про постачання теплової енергії від 14.01.2025: за січень 2025 року – 31.08.2025.
Відповідач також стверджував, що додані позивачем до відповіді на відзив документи не можуть вважатись належними, достовірними та допустимими доказами. Звіти розрахунки по юридичним особам за березень 2024року, за січень 2025року, роздруківки по об`єктах договору №78/25 за лютий 2025року, за березень 2025року не містять дат їх складання, підписів представників позивача та відповідача. Реєстри підключень за березень 2024року, за січень 2025року, за лютий 2025року, за березень 2025року не містять дат складання та підписів представників відповідача. Акти про відпуск теплової енергії від 27.03.2024 не містять підписів представників відповідача та не надавались відповідачу.
Відповідач зауважив, що у акті про відпуск теплової енергії за березень 2024року, від 31.12.2024, від 31.01.2025, від 28.02.2025 і від 24.03.2025 щодо об`єкту за адресою: вул. Лисенко, 24, (ввод 2) зазначено: "Не споживає!". 
На адресу суду 03.11.2025 надійшла сформована в системі "Електронний суд" заява представника відповідача про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з його перебуванням на лікарняному з 03.11.2025 по 17.11.2025.
У підготовчому засіданні 05.11.2025 представник позивача підтримав заявлене клопотання про поновлення строку на подання доказів, долучених до відповіді на відзив від 20.10.2025. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2025 суд задовольнив клопотання позивача та поновив строк на подання доказів, долучених до відповіді на відзив від 20.10.2025, задовольнив клопотання представника відповідача та відклав підготовче засідання до 26.11.2025.
На адресу суду 14.11.2025 надійшла сформована в системі "Електронний суд" заява представника відповідача - адвоката Григор`єва М.І. про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 26.11.2025 о 12:30год., та в усіх подальших судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2025 суд задовольнив заяву представника відповідача - адвоката Григор`єва М.І. від 14.11.2025 про участь у підготовчому засіданні, призначеному на 26.11.2025 о 12:30год., та в усіх подальших судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2025, занесеною до протоколу судового засідання від 26.11.2025, суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 23.12.2025.
Призначене на 23.12.2025 о 10:00год. підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням на території Дніпропетровської області повітряної тривоги. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2025 суд призначив підготовче засідання на 22.01.2026.
На адресу суду 14.01.2026 надійшла сформована у системі “Електронний суд” заява представника відповідача про приєднання до матеріалів справи №904/5409/25 нової довіреності від 12.01.2026 на представництво адвокатом Григор`євим М.І. інтересів відповідача в суді. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 11.02.2026. 
Призначене на 11.02.2026 о 11:30год. судове засідання не відбулось, у зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщеннях суду, внаслідок переведення Господарського суду Дніпропетровської області на погодинні графіки стабілізаційних відключень електроенергії. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2026 суд призначив судове засідання на 27.02.2026.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2026, занесеною до протоколу судового засідання від 27.02.2026, суд оголосив перерву у судовому засіданні до 19.03.2026.
На адресу суду 18.03.2026 надійшла сформована в системі "Електронний суд" заява представника відповідача про відкладення судового засідання, у зв`язку з його перебуванням на лікарняному з 18.03.2026 по 25.03.2026.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2026 суд відклав судове засідання з розгляду справи по суті до 01.04.2026.
На адресу суду 30.03.2026 надійшла сформована в системі "Електронний суд" заява представника відповідача про відкладення судового засідання, у зв`язку з його перебуванням на лікарняному з 25.03.2026 по 01.04.2026.
Призначене на 01.04.2026 об 11:00год. судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням на території Дніпровського району повітряної тривоги.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2026 суд призначив судове засідання на 10.04.2026.
З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін під час розгляду справи, суд установив таке. 
Між Акціонерним товариством “Дніпровська теплоелектроцентраль” (далі – виконавець) та Комунальним закладом “Академічний музично-драматичний театр ім. Лесі Українки м. Кам`янського” Кам`янської міської ради (далі – споживач) укладений договір про постачання теплової енергії від 28.02.2024 №78т/24/1 (далі – договір від 28.02.2024). 
Пунктами 1.1-1.4 договору від 28.02.2024 передбачено, що виконавець зобов`язався протягом 2024 року поставити споживачеві теплову енергію (товар) зазначений у п.1.2 договору в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався прийняти і оплатити товар за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором. 
Найменування товару: код ДК 021-2015: 09320000-8 – пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія). 
Теплова енергія поставляється споживачу у кількості 169,497654Гкал. 
Обсяги постачання теплової енергії можуть бути зменшені залежно від реального споживання або фінансування видатків та потреб споживача. 
Відповідно до пунктів 2.1-2.3 договору від 28.02.2024 ціна договору становить 574802грн14коп (з ПДВ 95800грн36коп) за рахунок місцевого бюджету. 
Реєстрація юридичних та фінансових бюджетних зобов`язань за договором здійснюється споживачем згідно ст. 48, 49 Бюджетного кодексу України при наявності затверджених кошторисних призначень в межах ціни, визначеної в п.2.1 договору. 
Ціна договору може бути змінена за взаємною згодою сторін. 
У пунктах 3.1, 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.10, 3.12 договору від 28.02.2024 зазначено, що споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за теплову енергію, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу теплової енергії та обсягу спожитої теплової енергії.
Вартістю теплової енергії є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. 
Станом на дату укладення договору згідно з рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 26.10.2023 №508 тариф на теплову енергію для бюджетних установ становить 2826грн01коп. за 1 Гкал (без ПДВ) (у т.ч. 2040грн87коп. – виробництво, 779грн39коп. – транспортування, 5грн75коп. – постачання), дорівнює 3391грн21коп. (з ПДВ) – діє з 28.10.2023. 
У разі перевищення лімітів споживання теплової енергії споживач повинен звернутися до головного розпорядника коштів щодо збільшення кошторисних призначень, з метою недопущення виникнення кредиторської заборгованості. 
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої теплової енергії є календарний місяць.
Споживач здійснює оплату за договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту теплову енергію.
Двосторонній акт про спожиту теплову енергію споживач підписує і один екземпляр повертає виконавцю в 5-ти денний термін. В разі не повернення акту в зазначений термін та відсутності мотивованої (письмової) відмови, кількість отриманої теплової енергії вважається беззаперечною та прийнятою до сплати.
Під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначати розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплати пені, штрафів). 
Споживач щомісячно зобов`язаний проводити звірку розрахунків за теплову енергію в бухгалтерії виконавця. У разі невиконання звірки протягом кварталу сума боргу нараховується у безспірному порядку.
Відповідно до пунктів 9.1, 9.2, 9.4 договору від 28.02.2024 договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками та діє до 31.12.2024, в частині проведення розрахунків – до повного їх здійснення. 
Керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України сторони прийшли до згоди, що умови договору поширюють дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2024.
У разі зміни тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідно нова ціна вартість теплової енергії. 
Між Акціонерним товариством “Дніпровська теплоелектроцентраль” (далі – виконавець) та Комунальним закладом “Академічний музично-драматичний театр ім. Лесі Українки м. Кам`янського” Кам`янської міської ради (далі – споживач) укладений договір про постачання теплової енергії від 14.01.2025 №78т/25 (далі – договір від 14.01.2025). 
Пунктами 1.1-1.4 договору від 14.01.2025 передбачено, що виконавець зобов`язався протягом 2025 року поставити споживачеві теплову енергію (товар) зазначений у п.1.2 договору в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався прийняти і оплатити товар за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором. 
Найменування товару: код ДК 021-2015: 09320000-8 – пара, гаряча вода та пов`язана продукція (теплова енергія). 
Теплова енергія поставляється споживачу у кількості 417,3982Гкал. 
Обсяги постачання теплової енергії можуть бути зменшені залежно від реального споживання або фінансування видатків та потреб споживача. 
Відповідно до пунктів 2.1-2.3 договору від 14.01.2025 ціна договору становить 1600000грн (з ПДВ), а саме: 1550000грн (з ПДВ) - за рахунок місцевого бюджету, 50000грн (з ПДВ) – за рахунок власних коштів. 
Реєстрація юридичних та фінансових бюджетних зобов`язань за договором здійснюється споживачем згідно ст. 48, 49 Бюджетного кодексу України при наявності затверджених кошторисних призначень в межах ціни, визначеної в п.2.1 договору. 
Ціна договору може бути змінена за взаємною згодою сторін. 
У пунктах 3.1, 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.10, 3.12 договору від 14.01.2025 зазначено, що споживач вносить плату виконавцю, яка складається з плати за теплову енергію, що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу теплової енергії та обсягу спожитої теплової енергії.
Вартістю теплової енергії є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. 
Станом на дату укладення договору згідно з рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 16.10.2024 №816 тариф на теплову енергію для інших споживачів становить 3194грн39коп. за 1Гкал (без ПДВ) (у т.ч.2279грн20коп. – виробництво, 907грн92коп. – транспортування, 7грн27коп. – постачання), дорівнює 3833грн27коп. (з ПДВ) – діє з 18.10.2024. 
У разі перевищення лімітів споживання теплової енергії споживач повинен звернутися до головного розпорядника коштів щодо збільшення кошторисних призначень, з метою недопущення виникнення кредиторської заборгованості. 
Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої теплової енергії є календарний місяць.
Споживач здійснює оплату за договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту теплову енергію.
Двосторонній акт про спожиту теплову енергію споживач підписує і один екземпляр повертає виконавцю в 5-ти денний термін. В разі не повернення акту в зазначений термін та відсутності мотивованої (письмової) відмови, кількість отриманої теплової енергії вважається беззаперечною та прийнятою до сплати.
Під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначати розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплати пені, штрафів). 
Споживач щомісячно зобов`язаний проводити звірку розрахунків за теплову енергію в бухгалтерії виконавця. У разі невиконання звірки протягом кварталу сума боргу нараховується у безспірному порядку. 
Відповідно до пунктів 9.1, 9.2, 9.4 договору від 14.01.2025 договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками та діє до 31.12.2025, в частині проведення розрахунків – до повного їх здійснення. 
Керуючись ст. 631 Цивільного кодексу України сторони прийшли до згоди, що умови договору поширюють дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2025.
У разі зміни тарифу на теплову енергію з моменту його введення в дію застосовується відповідно нова ціна вартість теплової енергії. 
На виконання умов договору від 28.02.2024 позивач поставив, а відповідач спожив теплову енергію в загальній кількості 290,5095Гкал на загальну суму 1173643грн55коп: 
- у березні 2024 року в кількості 83,3148Гкал на загальну суму 292886грн84коп. На підставі листа відповідача від 10.04.2024 №122 рахунок за березень 2024року на суму 292886грн84коп. розділений на суми 186568грн63коп. та 106318грн21коп, були складені акти про постачання теплової енергії №3-00078 за період з 01.03.2024-17.03.2024 на суму 186568грн63коп. та №3-00078/1 за період з 18.03.2024 по 26.03.2024 на суму 106318грн21коп; 
- у листопаді 2024 року в кількості 73,81000Гкал на суму 311492грн68коп, про що складений акт про постачання теплової енергії №11-00078 за період з 01.11.2024-30.11.2024 на суму 311492грн68коп;
- у грудні 2024 року в кількості 133,384700Гкал на суму 569264грн03коп, про що складений акт про постачання теплової енергії №12-00078 за період з 01.12.2024-31.12.2024 на суму 569264грн03коп. 
На виконання умов договору від 14.01.2025 позивач поставив відповідачу теплову енергію в загальній кількості 433,3884Гкал на загальну суму 2021749грн90коп: 
- у січні 2025 року в кількості 181,218300Гкал на суму 831400грн55коп, про що складений акт про постачання теплової енергії №2-00078 за період з 01.01.2025-31.01.2025 на суму 831400грн55коп; 
- у лютому 2025 року в кількості 168,468Гкал на загальну суму 787528грн62коп. На підставі листа відповідача №73 від 06.03.2025 рахунок за лютий 2025року на суму 787528грн62коп розділений на суми 768599грн45коп. та 18929грн17коп, були складені акти про постачання теплової енергії №2-00078 за період 01.02.2025-27.02.2025 на суму 768599грн45коп. та №2-00078/1 за 28.02.2025 на суму 18929грн17коп; 
- у березні 2025 року в кількості 83,702100Гкал на суму 402820грн73коп, про що складений акт про постачання теплової енергії №3-00078 за період з 01.03.2025-24.03.2025 на суму 402820грн73коп. 
Позивач виставив відповідачу рахунки–фактури на загальну суму 3195393грн45коп: 
- №3-00078 за березень 2024року на суму 186568грн63коп, отриманий представником відповідача 15.04.2024; 
- №3-00078/1 за березень 2024року на суму 106318грн21коп, отриманий представником відповідача 15.04.2024; 
- №11-00078 за листопад 2024року на суму 311492грн68коп, отриманий представником відповідача 09.01.2025; 
- №12-00078 за грудень 2024року на суму 569264грн03коп; 
- №1-00078 за січень 2025року на суму 831400грн55коп, отриманий представником відповідача 12.02.2025; 
- №2-00078 за лютий 2025року на суму 768599грн45коп, отриманий представником відповідача 13.03.2025; 
- №2-00078/1 за лютий 2025року на суму 18929грн17коп, отриманий представником відповідача 13.03.2025; 
- №3-00078 за березень 2025року на суму 402820грн73коп, отриманий представником відповідача 11.04.2025. 
З огляду на положення пункту 3.7 договорів, відповідач мав сплатити обсяг спожитої теплової енергії: 
- за березень 2024року суму у розмірі 292886грн84коп. в строк до 30.04.2024 включно; 
- за листопад 2024року суму у розмірі 311492грн68коп. в строк до 31.12.2024 включно; 
- за грудень 2024року суму у розмірі 569264грн03коп. в строк до 31.01.2025 включно; 
- за січень 2025року суму у розмірі 831400грн55коп. в строк до 28.02.2025 включно; 
- за лютий 2025року суму у розмірі 787528грн62коп. в строк до 31.03.2025 включно; 
- за березень 2025року суму у розмірі 402820грн73коп. в строк до 30.04.2025 включно. 
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписи статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.
Згідно з статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
Платіжною інструкцією від 22.04.2024 №130 відповідач сплатив обсяг спожитої теплової енергії за березень 2024року у розмірі 186568грн63коп. 
Суду не надані докази сплати відповідачем заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за березень 2024року у розмірі 106318грн21коп, за листопад 2024року - у розмірі 311492грн68коп, за грудень 2024року - у розмірі 569264грн03коп, за січень 2025року - у розмірі 831400грн55коп, за лютий 2025року - у розмірі 787528грн62коп, за березень 2025року - у розмірі 402820грн73коп. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за поставлену теплову енергію в загальному розмірі 3008824грн82коп за березень, листопад, грудень 2024року та за січень, лютий, березень 2025року. 
Щодо посилання відповідача на те, що загальна сума поставленої теплової енергії за договорами перевищує ціну договорів, суд зазначає таке.
Згідно з пунктом 3.3 договорів, у разі перевищення лімітів споживання теплової енергії споживач повинен звернутися до головного розпорядника коштів щодо збільшення кошторисних призначень, з метою недопущення виникнення кредиторської заборгованості. Відповідач звертався до Управління культури Кам`янської міської ради листами від 22.08.2024 №193 і від 26.08.2025 №221 для виділення асигнувань на оплату теплової енергії. Тобто відповідач усвідомлював та визнавав споживання теплової енергії понад обсяги, встановлені у договорах. 
Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача щодо неналежного постачання теплової енергії або щодо неправомірних нарахувань щодо вартості наданих послуг.
Належні докази припинення постачання теплової енергії протягом спірних періодів також відсутні.
Таким чином відповідач отримав теплову енергію за договорами, не спростував наявність заборгованості, не надав документи на підтвердження оплати заборгованості або споживання в іншому обсязі теплової енергії. 
За приписами статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до пункту 8.3 договорів, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення терміну виконання зобов`язань. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за теплову енергію. 
На підставі пункту 8.3 договорів за порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 460571грн98коп. за загальний період з 01.05.2024-25.08.2025.
Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Сторони не передбачили в договорі інший строк нарахування пені, ніж встановлений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.
Суд перевірив складений позивачем розрахунок пені та встановив, що позивач при здійсненні розрахунку неправильно визначив період заборгованості.
За розрахунками суду, обґрунтований розмір пені дорівнює 409747грн41коп, з яких:
- 14100грн21коп. за період 01.05.2024-01.11.2024 за порушення строку оплати суми боргу у розмірі 106318грн за березень 2024року;
- 46664грн06коп. за період 01.01.2025-01.07.2025 за порушення строку оплати суми боргу у розмірі 311492грн за листопад 2024року;
- 86933грн63коп. за період 01.02.2025-01.08.2025 за порушення строку оплати суми боргу у розмірі 569264грн03коп. за грудень 2024року;
- 124710грн за період 01.03.2025-25.08.2025 за порушення строку оплати суми боргу у розмірі 831400грн55коп. за січень 2025року; 
- 97653грн47коп. за період 01.04.2025-25.08.2025 за порушення строку оплати суми боргу у розмірі 787528грн62коп. за лютий 2025року; 
- 39686грн04коп. за період 01.05.2025-25.08.2025 за порушення строку оплати суми боргу у розмірі 402820грн73коп. за березень 2025року. 
З огляду на вищевикладене, правомірний розмір пені становить 409747грн41коп. Позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 50824грн57коп не підлягають задоволенню.
На підставі статті 625 Цивільного кодексу України за порушення строку оплати позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 44863грн за загальний період з 01.05.2025-25.08.2025, інфляційні втрати у розмірі 129202грн08коп. за загальний період травень 2024 року – серпень 2025 року. 
Суд перевірив складений позивачем розрахунок 3% річних. Розрахунок виконаний з дотриманням вимог чинного законодавства та є арифметично правильним. Позовні вимоги про стягнення 3% річних за загальний період з 01.05.2025-25.08.2025 в розмірі 44863грн підлягають задоволенню.
Суд перевірив складений позивачем розрахунок інфляційної складової. Розрахунок виконаний з дотриманням вимог чинного законодавства та є арифметично правильним. Позовні вимоги про стягнення інфляційної складової за загальний період прострочення травень 2024 року – серпень 2025 року в розмірі 129202грн08коп. підлягають задоволенню. 
Щодо заяви відповідача про застосування наслідків пропуску позовної давності, суд зазначає таке.
Статтею 258 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). 
Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (у редакції на момент спірних відносин) у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Таким чином на підставі пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України перебіг позовної давності був зупинений на строк дії воєнного стану.
Згідно зі статтею 263 Цивільного кодексу України від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.
На підставі Закону України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 №4434-IX (набрав чинності з 04.09.2025) пункт 19 був виключений з розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.
Відповідно, з 04.09.2025 відпали підстави для зупинення перебігу позовної давності, передбачені пунктом 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.
Позивач звернувся з позовом до суду 24.09.2025. Враховуючи зупинення перебігу позовної давності, станом на час звернення із позовом до суду не сплила позовна давність за позовними вимогами про стягнення пені. 
Відповідно до статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Застосоване у статті 551 Цивільного кодексу України словосполучення «може бути зменшений за рішенням суду» свідчить про те, що суд користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення (постанови Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №910/15705/21, від 01.02.2023 у справі №914/3203/21, від 22.05.2024 у справі №911/95/20, від 18.12.2024 у справі №921/320/24).
Розмір збитків в момент правопорушення, зазвичай, ще не є відомим, а дійсний розмір збитків у більшості випадків довести або складно, або неможливо взагалі; тому, з метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена права компенсації своїх майнових втрат; такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі майнових втрат у спрощеному, порівняно зі стягненням збитків, порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків; такими правилами є правила про неустойку, передбачені статтями 549-552 Цивільного кодексу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 наголосила, що для того щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.
Зменшення розміру неустойки є правом суду та залежить виключно від встановлених судом конкретних обставин кожної справи за наслідками правової оцінки спірних правовідносин та поданих сторонами доказів, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статей 86 Господарського процесуального кодексу України на власний розсуд та за внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.
Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статей 86 Господарського процесуального кодексу України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу; на встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин; умови конкретних правовідносин; наявність/відсутність наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення такої дії. Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у постановах: від 05.09.2023 у справі №907/583/22, від 28.11.2023 у справі №916/1504/22, від 03.12.2024 у справі №904/872/24, від 03.12.2024 у справі №909/321/24, тощо.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 зазначив, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватися з положеннями частини третьої статті 551 Цивільного кодексу, а також досліджуватися й оцінюватися судом у порядку статей 86, 237 Господарського процесуального кодексу України.
Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.
Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Суд також враховує, що стягнення 3% річних певною мірою компенсує негативні наслідки, викликані простроченням сплати відповідачем суми заборгованості, та те, що відповідач намагався отримати фінансування для оплати отриманої теплової енергії. 
З огляду на матеріали справи, суд вважає за можливе зменшити розмір пені з 409747грн41коп. до 200000грн.
Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру сум 3% річних та інфляційної складової, суд зазначає таке.
При визначенні розміру, до якого можна зменшити проценти річних, суд обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.
Отже, саме три проценти річних є законодавчо встановленим розміром процентів річних, які боржник повинен сплатити у разі неналежного виконання грошового зобов`язання. Три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому зменшення судом процентів річних можливе лише до такого розміру, тобто не менше ніж три проценти річних.
Відтак розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №903/602/24.
Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (Методологічні положення щодо організації статистичного спостереження за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року №519).
Інфляційні втрати є наслідком інфляційних процесів в економіці, вони об`єктивно виникають унаслідок знецінення грошових коштів, а їх стягнення є компенсацією за понесені втрати.
Компенсація кредитору інфляційних втрат згідно з положеннями частини другої статті 625 Цивільного кодексу України є мінімальною гарантією захисту його інтересів, яка забезпечує збереження цінності грошових коштів протягом прострочення оплати боржником відповідних товарів, робіт чи послуг.
Інфляційні втрати не є штрафними санкціями чи платою боржника за користування коштами кредитора, вони, як уже зазначалося, входять до складу грошового зобов`язання і є способом захисту майнового права та інтересу. Тому, на відміну від процентів річних, суд не може зменшити розмір інфляційних втрат.
Аналогічна права позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №903/602/24, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.10.2023 у справі №904/4334/22, від 24.01.2024 у справі №917/991/22, від 01.10.2024 у справі №910/18091/23 та від 05.11.2024 у справі №902/43/24.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд покладає на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору у розмірі 43111грн65коп. При цьому суд враховує, що судовий збір, у разі зменшення судом розміру пені, покладається на відповідача без урахування зменшення цієї суми.
Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 86, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства “Дніпровська теплоелектроцентраль” до Комунального закладу “Академічний музично-драматичний театр ім. Лесі Українки м. Кам`янського” Кам`янської міської ради про стягнення суми боргу в розмірі 3008824грн82коп., пені у розмірі 460571грн98коп., 3% річних у розмірі 44863грн, інфляційних втрат у розмірі 129202грн08коп. – задовольнити частково.
Зменшити розмір пені з 409747грн41коп. до 200000грн. 
Стягнути з Комунального закладу “Академічний музично-драматичний театр ім. Лесі Українки м. Кам`янського” Кам`янської міської ради (Ідентифікаційний код 05509464; адреса місцезнаходження: 51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пл. 250-річя міста, буд. 2) на користь Акціонерного товариства “Дніпровська теплоелектроцентраль” (Ідентифікаційний код 00130820; адреса місцезнаходження: 51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Заводська, буд.2) суму боргу у розмірі 3008824грн82коп., пеню у розмірі 200000грн, 3% річних у розмірі 44863грн, інфляційні втрати у розмірі 129202грн08коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 43111грн65коп. 
Відмовити у задоволенні решти позовних вимог. 
Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.
У судовому засіданні 10.04.2026 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошене скорочене рішення.
Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складене 20.04.2026

Суддя Р.Г. Новікова