Справа № 585/4890/25 
Номер провадження 2/585/268/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,
з участю секретаря судового засідання - Зубко К.В.,
Справа № 585/4890/25, провадження № 2/585/268/26
Позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,
розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про застосування наслідків виконання нікчемної умови правочину.
Представник позивача: Мамай Артур Сергійович, який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії ВМ №1077716 від 19.12.2025.
Представник відповідача: Анохіна Ольга Олексіївна, яка діє на підставі Довіреності від 24.07.2025.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
До Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ» про застосування наслідків виконання нікчемної умови правочину.
Позов мотивовано тим, що 16.07.2020 року ОСОБА_1 подала заяву № 1001637626901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно даного договору ОСОБА_1 надано Споживчий кредит в сумі 69000,00 на загальні споживчі цілі, строком на 36 місяців. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розмір процентної ставки - 0,01 % річних. Разова комісії 0,00 % від суми кредиту + 0,00 грн. Схема повернення кредиту ануїтет - рівними платежами. АТ «ПУМБ» звернулося до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в тому числі за кредитним договором № 1001637626901 від 16.07.2020 року (справа № 585/5159/24), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, в тому числі, за кредитним договором від 16.07.2020 № 1001637626901 в сумі 67582,57 грн., з яких 32533,12 грн. заборгованість за кредитом; 7,6 грн. - заборгованість процентами; 35041,85 грн. - заборгованість за комісією. Заявляючи вказані позовні вимоги, Банк не взяв до уваги факт нікчемності умови п. 4 заяви № 1001637626901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (кредитного договору № 1001637626901 від 16.07.2020 року), в межах якої, в період з 16.07.2020 року по 16.03.2022 року включно позивач сплатила на користь Банку 39 229 грн. 75 коп. Так, відповідно до умови п. 4 заяви № 1001637626901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (кредитного договору № 1001637626901 від 16.07.2020 року), визначено розмір комісії на обслуговування кредитної заборгованості на рівні 2,99 %, які нараховуються щомісяця, від суми кредиту, який видається на загальні споживчі цілі; при цьому, які послуги банку нібито входять до обслуговування кредитної заборгованості - в кредитному договорі не зазначено. Позивач вважає умову п. 4 заяви № 1001637626901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (кредитного договору № 1001637626901 від 16.07.2020 року), в межах якої в період з 16.07.2020 року по 16.03.2022 року включно вона сплатила на користь Банку 39 229 грн. 75 коп., несправедливою і нікчемною, у зв`язку з чим ці кошти, в порядку застосування правових наслідків нікчемності правочину, Банк зобов`язаний зарахувати в рахунок погашення кредиту та процентів за користування ним, здійснивши відповідний перерахунок заборгованості. Посилаючись на норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та на висновки Верховного Суду, просить у порядку застосування наслідків виконання нікчемної умови правочину зобов`язати АТ «Перший Український Міжнародний Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1001637626901 від 16.07.2020 року, з огляду на нікчемність пункту 4 цього договору (заяви № 1001637626901 від 16.07.2020 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) та виконання позичальником (позивачем) цієї нікчемної умови правочину в період з 16.07.2020 року по 16.03.2022 року на загальну суму 39 229 (тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн. 75 коп.
Представник відповідача у письмових поясненнях вказує, що питання встановлення комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості відповідає положенням законодавства та є цілком законним, а сама ж умова про комісію була узгоджена між Банком та Позивачем, що підтверджується згодою останнього, шляхом добровільного проставлення особистого підпису на Заяві про приєднання до договору банківського обслуговування, а тому твердження Позивача про нікчемність положення п.4 кредитного договору щодо обов`язку про сплату комісійної винагороди є лише необґрунтованим припущенням. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України ). Просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
23.12.2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с.26).
20.01.2026 підготовче провадження закрите. Справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.38).
Представник позивача подав клопотання, в якому просив про розгляд справи у його відсутності та без участі позивача. Позовні вимоги просить задоволити (а.с.53-54).
Представник відповідача у поданій 17.02.2026 заяві просила про відкладення розгляду справи, вказала на те, що АТ «ПУМБ» позовні вимоги не визнає, що відповідач не отримував додатків до позовної заяви і не має можливості на даний час направити суду правову позицію Банка щодо предмета позову та відмови в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що до наступного судового засідання відповідач направить суду і позивачу весь пакет документів (а.с.42).
При цьому, згідно квитанції №5423558, сформованої засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», АТ «ПУМБ» ще 19.12.2025 о 14:43 доставлено до електронного кабінету позовну заяву про застосування наслідків виконання нікчемної умови правочину на 10 арк., та додатки до позовної заяви на 33 арк. (а.с.22).
У судове засідання 19.03.2026 сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. 
Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
16.07.2020 року ОСОБА_1 подала заяву № 1001637626901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якої їй надано Споживчий кредит в сумі 69000 грн. на загальні споживчі цілі, строком на 36 місяців. Договором визначений розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, розмір процентної ставки - 0,01 % річних. Разова комісії 0,00 % від суми кредиту + 0,00 грн. Схема повернення кредиту ануїтет - рівними платежами. Спосіб надання Споживчого кредиту на загальні споживчі цілі шляхом банківського переказу (а.с.6, 6 зворот).
З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за указаним правочином вбачається, що остання в період з 16.07.2020 по 16.03.2022 включно сплатила на користь Банку 39 229 грн. 75 коп. (а.с.7-8).
АТ «ПУМБ» звернулося до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в тому числі за кредитним договором № 1001637626901 від 16.07.2020 року (справа № 585/5159/24), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість, в тому числі, за кредитним договором від 16.07.2020 № 1001637626901 в сумі 67582,57 грн., з яких 32533,12 грн. заборгованість за кредитом; 7,6 грн. - заборгованість процентами; 35041,85 грн. - заборгованість за комісією (а.с.13 зворот-17).
Заочним рішення Роменського міськрайонного суду від 30.01.2025 (справа 585/5159/24) позов задоволений повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в сумі 153220,42 грн. (з якої 67582,57 грн. за договором від 16.07.2020) та 2422,40 грн судового збору (а.с.17 зворот-19).
Постановою Сумського апеляційного суду від 05.03.2026 (справа №585/5159/24) заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2025 року в частині задоволених позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості за договором від 16 липня 2020 року № 1001637626901 у розмірі 67582 грн 57 коп. скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог. Абзац перший, другий та третій заочного рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2025 року викладено в наступній редакції: «Позов Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (ЄДРПОУ 14282829) 85637 грн 85 коп. заборгованості за кредитним договором від 17 березня 2020 року № 2001579655501, яка складається з 51877 грн 67 коп. боргу по тілу кредиту та 33760 грн. 18 коп. боргу по процентам. В іншій частині у задоволенні позову відмовити». 
Судом апеляційної інстанції під час перегляду указаного вище заочного рішення встановлено, що з розрахунку заборгованості за договором від 16 липня 2020 року № 1001637626901 вбачається, що на погашення комісії відповідачкою всього сплачено банку 39229,75 грн. Оскільки умова договору про нарахування комісії є нікчемною, тому сплачені відповідачкою кошти за комісією у сумі 39229,75 мають бути зараховані у рахунок погашення боргу по тілу кредиту та процентам за користування кредитом: 39229,75 грн (32533,12 грн + 7,60 грн) = 6689,03 грн. Решту переплаченого боргу (6689,03 грн) відповідачка має право за відповідним зверненням до позивача у позасудовому порядку просити зарахувати у рахунок погашення боргу за договором від 17 березня 2020 року № 2001579655501 або повернути їй ці кошти. Також відповідачка не позбавлена права для вирішення питання повернення переплачених коштів звернутись з відповідним позовом до суду (а.с.56-58).
Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу застосування наслідків нікчемної умови правочину, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом: 
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець (відповідач) кожного місяця, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, так чи інакше, безоплатно повинен повідомляти позивача з приводу інформації про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надавати виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 вирішувала питання: чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування; чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна /нікчемна/оспорювана.
Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з п. 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку.
Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 цього Закону.
Нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, не створює юридичних наслідків, тобто, не «породжує» (змінює чи припиняє) цивільних прав та обов`язків. Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину (Постанова Верховного Суду від 29.03.2023 року у справі № 204/8492/21 провадження №61-10602св22).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотиви суду.
Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для відмови в задоволенні позову. 
Судом встановлено, що заочним рішенням Роменського міськрайонного суду від 30.01.2025 (справа 585/5159/24) задоволено позовні вимоги АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в сумі 153220,42 грн., з якої 67582,57 грн. за договором від 16.07.2020 та 2422,40 грн судового збору (а.с.17 зворот-19).
Звертаючись до суду з даним позовом сторона позивача вказує, що вважає умову п. 4 заяви № 1001637626901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (кредитного договору № 1001637626901 від 16.07.2020 року), в межах якої в період з 16.07.2020 року по 16.03.2022 року включно ОСОБА_1 сплатила на користь Банку 39 229 грн. 75 коп., несправедливою і нікчемною, у зв`язку з чим представник позивача просить у порядку застосування наслідків виконання нікчемної умови правочину зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1001637626901 від 16.07.2020 року, з огляду на нікчемність пункту 4 цього договору (заяви № 1001637626901 від 16.07.2020 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) та виконання позичальником (позивачем) цієї нікчемної умови правочину в період з 16.07.2020 року по 16.03.2022 року на загальну суму 39 229 (тридцять дев`ять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн. 75 коп.
В той же час, Сумським апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Мамая А.С. на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 січня 2025 року щодо позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості за договором № 1001637626901 від 16.07.2020 року було встановлено, що умова цього договору про нарахування комісії є нікчемною, тому сплачені відповідачкою кошти за комісією у сумі 39229,75 мають бути зараховані у рахунок погашення боргу по тілу кредиту та процентам за користування кредитом: 39229,75 грн (32533,12 грн + 7,60 грн) = 6689,03 грн. 
Сумський апеляційний суд, вирішуючи справу, вказав, що решту переплаченого боргу (6689,03 грн) відповідачка має право за відповідним зверненням до позивача у позасудовому порядку просити зарахувати у рахунок погашення боргу за договором від 17 березня 2020 року № 2001579655501 або повернути їй ці кошти. Також відповідачка не позбавлена права для вирішення питання повернення переплачених коштів звернутись з відповідним позовом до суду. 
Оскільки судом апеляційної інстанції було встановлено, що заборгованість за договором від 16 липня 2020 року № 1001637626901 відсутня, і у задоволенні позову в цій частині апеляційний суд АТ «ПУМБ» відмовив, то на даний час права позивача не порушуються, а тому у суду відсутні підстави застосовувати наслідки виконання нікчемної умови правочину № 1001637626901 від 16.07.2020 щодо нарахування комісії та, відповідно, відсутні підстави зобов`язувати відповідача здійснювати перерахунок заборгованості, про який просить позивач. 
Відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові.
При цьому, слід зазначити, що ОСОБА_1 , у зв`язку з переплатою боргу за договором №1001637626901від 16.07.2020 на суму 6689,03 грн., як вказав і Сумський апеляційний суд у судовому рішенні від 05.03.2026, не позбавлена права для вирішення питання повернення переплачених коштів, звернутись з відповідним позовом до суду, а не з позовом про застосування наслідків виконання нікчемної умови правочину. 
Судом також застосовані інші норми процесуального права, а саме: ст.ст. 5,12,13,19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України.

Суд вирішив: 

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про застосування наслідків виконання нікчемної умови правочину - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua
Позивач: ОСОБА_1 , тел. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 .
Представник позивача: Мамай Артур Сергійович , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», адреса: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, ЄДРПОУ 14282829.
Представник відповідача: Анохіна Ольга Олексіївна, ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_5 , адреса: м.Дніпро, вул.Троїцька, 10, РНОКПП НОМЕР_6 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО  МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ	  В. І. Євтюшенкова