Справа № 302/301/26 
Провадження № 2/302/255/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026   селище Міжгір`я Закарпатської області
Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі: 
головуючого, судді  Пухальського С. В.,
з участю секретаря судового засідання Сити Л. М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що 28 червня 2024 року відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, підписавши відповідну заяву, на підставі якої йому було відкрито поточний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано платіжну картку.
Позивач вказує, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом приєднання, умови якого містяться у заяві, Умовах та правилах надання банківських послуг, а також у паспорті споживчого кредиту. Відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом.
Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в межах встановленого ліміту.
Водночас, як зазначає позивач, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, своєчасно не вносив платежі для погашення заборгованості за кредитом, процентами та іншими передбаченими договором платежами, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Станом на 04 березня 2026 року заборгованість відповідача перед банком становить 51 458,15 грн, з яких: 25 962,61 грн – заборгованість за кредитом; 24 245,54 грн – заборгованість за процентами; 1 250,00 грн – пеня. 
Позивач зазначає, що відповідач, всупереч вимогам цивільного законодавства та умовам укладеного договору, свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим просить суд стягнути з нього вказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 26 лютого 2026 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Водночас судом визначено, що розгляд, формування та зберігання матеріалів справи здійснюються у змішаній формі – паперовій та електронній.
Відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, якщо від сторін не надійшло клопотань про інше. Разом з тим, за клопотанням сторони або з ініціативи суду розгляд справи може бути проведений у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Як убачається з матеріалів справи, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами 11 березня 2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Проте у встановлений судом строк відзив на позов відповідачем подано не було.
Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами, дослідив письмові докази та дійшов висновку про обґрунтованість позову і наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.
Судом установлено, що 28 червня 2024 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття поточного рахунку.
Цього ж дня відповідач підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої йому відкрито поточний рахунок, встановлено кредитний ліміт та видано платіжну картку як засіб доступу до рахунку. Указані документи містять істотні умови кредитування, зокрема розмір кредиту, процентну ставку та порядок користування кредитними коштами.
Згідно з умовами договору відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % річних на суму фактичної заборгованості.
Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив, що вона разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, розміщеними на офіційному вебсайті банку, становить кредитний договір, а також погодився з його умовами. Крім того, відповідач підтвердив ознайомлення з основними умовами кредитування, що засвідчено його підписом у паспорті споживчого кредиту.
Судом також встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.
Водночас відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, у встановлені договором строки заборгованість не погашав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 04 березня 2026 року загальна сума заборгованості становить 51 458,15 грн, з яких: 25 962,61 грн – заборгованість за кредитом; 24 245,54 грн – заборгованість за процентами; 1 250,00 грн – пеня. 
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитними договорами відповідач порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Як вбачається з положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачем не виконано зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають судовому захисту шляхом стягнення заборгованості.
Отже, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 28.06.2024 року в загальному розмірі 51 458,15 грн, з яких: 25 962,61 грн – заборгованість за кредитом; 24 245,54 грн – заборгованість за процентами; 1 250,00 грн – пеня.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2 662,40 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (ЄДРПОУ 14360080), місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, заборгованість за кредитним договором без номера від 28 червня 2024 року в розмірі 51 458,15 грн (п`ятдесят одна тисяча чотириста п`ятдесят вісім гривень 15 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або справа розглянута без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Міжгірського районного суду
Закарпатської області      Пухальський С. В.