Справа № 183/8804/24
№ 1-кп/183/1293/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м. Самар
Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 12024043080000117 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який продовжено по теперішній час.
Так, 26 червня 2024 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розпивали спиртні напої за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_8 попрохав ОСОБА_5 піти до магазину та придбати алкогольні напої, надавши їй свою банківську картку АТ «ОщадБанк», яка прив`язана до банківського рахунку ОСОБА_8 номер НОМЕР_1 , для розрахунку в магазині, повідомивши їй пін-код від картки. 
Перебуваючи у вказаний час та місці, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на викрадення грошових коштів, які належать потерпілому ОСОБА_8 та знаходяться на його банківському рахунку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи про тяжкість можливих наслідків і бажаючи їх настання, утримуючи при собі банківську картку АТ «ОщадБанк», яка належить ОСОБА_8 та прив`язана до його банківського рахунку номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 пішла до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: Шевченка, 23, м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де, перебуваючи поблизу банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за вказаною вище адресою, 26 червня 2024 року о 23 годині 14 хвилин ОСОБА_5 , переконавшись, що її дії ніким не будуть помічені, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, використовуючи пластикову карту АТ «ОщадБанк», яка належить потерпілому ОСОБА_8 та прив`язана до номеру його банківського рахунку НОМЕР_1 , викрала грошові кошти, які належать ОСОБА_8 , шляхом зняття грошових коштів у розмірі 5 000,00 гривень із банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за вказаною вище адресою.
В подальшому ОСОБА_5 з місця скоєння злочину з викраденим майном пішла, розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 5 000,00 гривень.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину свою визнала повністю та показала, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винною у пред`явленому обвинуваченні. У скоєному вона щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченою ОСОБА_5 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 4 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченої, сукупність усіх обставин у справі.
Суд приймає до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_5 , вчинила тяжкий злочин.
Однак, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка вину свою визнала повністю, розкаялась у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, а також суд враховує думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченій суворого покарання.
За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення її від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових злочинів.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_5  визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази
-мобільний телефон марки «ZTE» модель «Blade А51» 2/32 GB Blue (синій); товарний чек на придбання мобільного телефону марки «ZTE» модель «Blade А51» 2/32 GB Blue (синій); коробку до мобільного телефону марки «ZTE» модель «Blade А51» 2/32 GB Blue (синій) – повернути за належністю – потерпілому ОСОБА_8 .
Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурорам негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя          ОСОБА_1