Справа № 450/4409/25 Провадження № 3/450/115/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , 20.09.2025 року о 05 год. 30 хв. в с. Пасіки-Зубрицькі, по вул. Зелена, керував автомобілем марки VOLKSWAGEN ID.4 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння кінцівок рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у встановленому законодавством порядку. Від керування транспортними засобами відсторонений. 
Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.
14.01.2026 року захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокатом Рісною Ю. Б., подано на адресу суду заперечення на протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та про закриття провадження у справі, відповідно до якого остання зазначає, що сторона захисту повністю не погоджується з протоколом, оскільки він складений із суттєвими порушеннями вимог матеріального та процесуального права. Зокрема, захисник вказує на відсутність належних і допустимих доказів факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , оскільки відеозапис не містить моменту руху транспортного засобу та його зупинки, а сам транспортний засіб зафіксовано вже у нерухомому стані. Крім того, зазначено про суперечності в матеріалах справи щодо ознак алкогольного сп`яніння, порушення порядку зупинки транспортного засобу, недотримання вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» щодо представлення поліцейського, а також відсутність належної відеофіксації, яка відповідно до вимог законодавства має здійснюватися безперервно. Окремо наголошено на порушеннях процедури направлення та проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема складання відповідних документів невстановленою особою, відсутності підтвердження факту відмови від огляду, нероз`яснення правових наслідків такої відмови, а також невідповідності часу складання документів фактичним обставинам, зафіксованим на відео. Захисник також зазначає, що рапорти працівників поліції не можуть бути єдиним доказом вини особи (з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові КАС ВС від 28.05.2020 у справі №524/4668/17), а сукупність наявних доказів не підтверджує об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. У зв`язку з цим сторона захисту вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, і просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
26.01.2026 року захисником ОСОБА_1 – адвокатом Рісною Ю. Б. подано через систему «Електронний суд» доповнення до раніше поданих заперечень, у яких остання додатково зазначила, що наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають фактичним даним, зокрема щодо місця вчинення правопорушення. Так, з метою перевірки достовірності зазначеної у протоколі адреси, адвокатом було направлено адвокатський запит до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, яка повідомила, що в селі Пасіки-Зубрицькі відсутня вулиця «Зелена». На думку захисника, вказане свідчить про те, що працівниками поліції не встановлено належним чином усіх фактичних обставин події, а місце вчинення правопорушення зазначено невірно, що є істотним порушенням вимог законодавства. У зв`язку з цим захисник повторно наполягала на закритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
18.03.2026 року адвокатом Рісною Ю. Б., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , подано на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області через систему «Електронний суд» клопотання про повернення матеріалів справи для належного оформлення, у якому захисник зазначає, що наявні в матеріалах справи дані містять істотні суперечності щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює належний розгляд справи судом. Зокрема, адвокат повторно посилається на доводи, викладені у запереченнях, про те, що з відеозапису вбачається нерухомий стан транспортного засобу ОСОБА_1 , а також відсутність підтвердження маневру, зазначеного в протоколі. Окремо зазначено, що у протоколі як місце вчинення правопорушення вказано с. Пасіки-Зубрицькі та вул. Зелена, однак згідно з відповіддю органу місцевого самоврядування у межах села Пасіки-Зубрицькі вулиця з такою назвою відсутня, що свідчить про неналежне встановлення фактичних обставин події. У зв`язку з цим захисник вважає, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП у частині обов`язкового зазначення місця вчинення правопорушення, що має істотне значення для визначення територіальної підсудності розгляду справи. Посилаючись на положення ст. 278 КУпАП, адвокат зазначає, що суд при підготовці до розгляду справи зобов`язаний перевірити правильність складення матеріалів, у тому числі щодо визначення підсудності. Також у клопотанні наведено доводи про необхідність усунення виявлених недоліків шляхом повернення матеріалів справи до органу, який їх склав, для належного оформлення та уточнення місця вчинення правопорушення з подальшим направленням за належною територіальною підсудністю. На підставі викладеного адвокат просить суд повернути справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до відповідного підрозділу поліції для належного оформлення матеріалів та усунення виявлених недоліків, зокрема щодо визначення точного місця вчинення адміністративного правопорушення та направлення справи до суду відповідно до правил територіальної підсудності.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Рісна Ю. Б. підтримала подане клопотання про повернення матеріалів справи для належного оформлення, а також надала пояснення, у яких зазначила про наявність підстав для закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю, на її думку, події та складу адміністративного правопорушення. При цьому захисник посилалася на доводи, викладені у раніше поданих запереченнях та доповненнях до них, зокрема щодо обставин, зафіксованих у матеріалах справи, та порядку їх оформлення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Складом адміністративного правопорушення, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, незважаючи на заперечення вини у клопотанні захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу правопорушення, яке суд оцінює критично, приходжу до висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459373 від 20.09.2025 року; постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5760947 від 20.09.2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.09.2025 року, згідно якого останній відмовився від огляду; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.09.2025 року, згідно якого останній відмовився від огляду; рапортами від 20.09.2025 року; відеозаписами.
Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Щодо доводів сторони захисту про невірне зазначення в протоколі місця вчинення правопорушення у зв`язку з відсутністю в с. Пасіки-Зубрицькі вулиці з назвою «Зелена», як на підставу для повернення матеріалів для належного оформлення, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 3-1 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року N 807-IX, але не пізніше 1 січня 2023 року.
Із матеріалів справи вбачається, що місцем події визначено конкретний населений пункт — с. Пасіки-Зубрицькі, Львівського району, Львівської області, що дозволяє однозначно ідентифікувати територію вчинення дій, що ставляться ОСОБА_1 в провину. Зазначення додаткового орієнтира у вигляді вулиці «Зелена» саме по собі не змінює суті встановленого місця події, а є уточнюючою адресною ознакою, яка використовується працівниками поліції для локалізації місця події на місцевості.
Суд критично оцінює доводи захисту про «вигаданий характер» такої адреси, оскільки у відсутності офіційної назви вулиці в межах населеного пункту, це не спростовує факту фіксації події саме в межах визначеного населеного пункту (села Пасіки-Зубрицькі) та не впливає на можливість встановлення територіальної підсудності. Територіальна підсудність у даному випадку визначається саме за місцем вчинення правопорушення — населеним пунктом, а не за точним топонімічним найменуванням окремої вулиці.
Посилання захисника на відповідь органу місцевого самоврядування щодо відсутності вулиці «Зелена» у межах с. Пасіки-Зубрицькі не свідчить про відсутність події правопорушення та не є доказом неправильного визначення місця події в розумінні ст. 256 КУпАП, оскільки остання вимагає зазначення місця вчинення правопорушення як фактичної території, а не виключно офіційної адресної системи.
Таким чином, доводи сторони захисту щодо невизначеності місця вчинення адміністративного правопорушення є формальними та не підтверджують наявності істотних порушень, які б унеможливлювали розгляд справи судом або впливали на визначення його підсудності.
Суд також враховує, що матеріали справи містять сукупність доказів, які в своїй єдності підлягають оцінці судом по суті, а перевірка їх допустимості та достатності здійснюється саме під час розгляду справи, а не шляхом її повернення для дооформлення. Відповідно, підстав для повернення матеріалів цієї справи про адміністративне правопорушення до ВП № 3 Львівського РУП ГУ НП у Львівській області в силу нібито істотних процесуальних недоліків, про що клопоче адвокат Рісна Ю.Б., суд не вбачає і в задоволенні такого клопотання захисника належить відмовити, так як таке, фактично спрямоване на переоцінку доказів та затягування розгляду справи, що не відповідає завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Матеріали справи не містять доказів про суттєві порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, які могли б призвести до визнання наявних у справі доказів неналежними та недопустимими; вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.
Суд також критично оцінює пояснення сторони захисту про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, з огляду на таке.
Доводи про те, що вина ОСОБА_1 не доводиться жодними належними доказами та допустимими доказами до уваги судом не беруться, оскільки суд вважає, що сукупність зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У відповідності з п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ №1376 від 06.11.2015 вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.
Під час розгляду справи, судом не встановлено порушень чинного законодавства при оформленні матеріалів та складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до роз`яснень ВСУ, викладених у абз. 3 і 4 п. 27 постанови Пленуму від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із послідуючими змінами), керування т/з необхідно розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа т/з, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала т/з. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з вимогами ст. ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 № 100, яким затверджено «Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них» та Наказу Департаменту патрульної поліції НПУ «Про порядок зберігання, використання відеозапису та відеореєстраторів патрульних» від 24.11.2015 № 14/1, кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера, вказаними актами передбачено також порядок її використання.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Долучений до протоколу відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.
Твердження сторони захисту, що працівник поліції не представився, не в повному обсязі роз`яснив водію його права та обов`язки, не спростовують встановлених судом обставин правопорушення та не впливають на правильність кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Інші доводи наведенні в клопотанні про закриття адміністративного правопорушення є формальними і жодним чином не свідчать про його невинуватість, а також не спростовують наявних у справі доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також вказані покликання в клопотанні про закриття адміністративного правопорушення, розцінюються, як бажання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.
Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пунктів 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Керуючись ст.ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,- 
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 665,60 гривень судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
  Суддя:	  	  І. І. Мельничук