ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року
м. Харків
справа № 643/1238/26
провадження № 22-ц/818/2826/26
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Тичкової О.Ю., Яцини В.Б., 
за участю секретаря судового засідання : Шнайдер Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 10 липня 2025 року у складі судді Борисенка О.О.,-
в с т а н о в и в :
У травні 2025 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» ( далі - КП «ХТМ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість, що виникла з приводу нерухомого майна – нежитлових приміщень підвалу № І, 1-7 в літ. «Б-2» в будинку АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач, у сумі 194727,56 грн, з яких: вартість 193368,41 грн заборгованості на індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2023 року по лютий 2025 року; 177,42 грн заборгованості з абонентської плати з серпня 2023 року по грудень 2024 року; 1184,73 грн заборгованості за послуги з технічного обслуговування ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року, а також судові витрати. 
Рішенням Новобаварського районного суду м. Харкова від 10 липня 2025 року позов комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , який є власником нежитлових приміщень підвалу № І, 1-7 в літ. «Б-2» в будинку АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість в сумі 194727 грн 56 коп., з яких: заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 193368 грн 41 коп. за період з жовтня 2023 року по лютий 2025 року; заборгованість з абонентської плати у розмірі 174 грн 42 коп. за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року, заборгованість з послуги технічного обслуговування ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1184 грн 73 коп. за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн 40 коп. та витрати, пов`язані з розглядом справи (пов`язані з надсиланням відповідачу копій поданих до суду документів) у розмірі 55 грн 00 коп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушенням норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Зазначає, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що позивачем зроблені розрахунки, які не відповідають затвердженому робочому проєкту «Влаштування індивідуальної системи централізованого опалення з відокремленим вузлом керування нежитлових приміщень підвалу №№ І,1,2,3,4,5,6,7, загальною площею 89,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 », а саме : теплове навантаження системи опалення нежитлових приміщень у розрахунках зроблено за підвищеною нормою, а ніж зазначено у проєкті- 0,0283 ГКал/год. Тому вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, які надає позивач на адресу нерухомого майна, що належить відповідачу на праві власності: нежитлові приміщення підвалу № І, 1-7 в літ. «Б-2» в будинку АДРЕСА_1 . Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за постачання теплової енергії у розмірі 193368,41 грн за період з жовтня 2023 року по лютий 2025 року, заборгованість з абонентської плати у розмірі 174,42 грн за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року, заборгованість з послуги технічного обслуговування ВБС за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії у розмірі 1184,73 грн за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень підвалу № І, 1-7 площею 89,4 кв.м. в літ. «Б-2» в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень серія та номер 5755, виданого 26.12.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Назаровою О.С., що підтверджується копією договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.8,56-59).
Нежитлові приміщення підвалу № І, 1-7 площею 89,4 кв.м. в літ. «Б-2» розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 , та обладнані централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі».
З матеріалів справи вбачається, що за вказаним об`єктом присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Постачання теплової енергії на потреби опалення у багатоквартирні будинки м. Харкова КП «Харківські теплові мережі» здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання – протягом року.
Постачання теплової енергії відповідачу та факт отримання відповідачем теплової енергії за вказаною адресою за період з жовтня 2023 року по лютий 2025 року, крім визнання позивачем, підтверджується актами про підключення опалення та відключення споживача від опалення, актом готовності до опалювального періоду 2024-2025 роки, актами виконаних робіт про надання послуг з теплопостачання теплової енергії (а.с.19-29, 32,33,35,37-42,46-50).
Відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються КП «Харківські теплові мережі».
Відповідно до Акту звіряння відпуску – отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та абонентом ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_2 ), станом на 01.03.2025 року заборгованість за абонентом за теплопостачання складає 193368,41 грн (а.с.18).
З розрахунку нарахувань за послугу з постачання теплової енергії споживачу ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , суд вбачає, що ОСОБА_1 здійснені такі нарахування за постачання теплової енергії: за жовтень 2023 року – 5200,15 грн, за листопад 2023 року – 20676,60 грн, за грудень 2023 року – 20515,93 грн, за січень 2024 року – 22861,43 грн, за лютий 2024 року – 16735,55 грн, за березень 2024 року – 12787,58 грн, за жовтень 2024 року – 7006,32 грн, за листопад 2024 року – 22209,97 грн, за грудень 2024 року – 20972,98 грн, за січень 2025 року – 18787,05 грн, за лютий 2025 року – 25624,14 грн, а разом 193377,70 грн (а.с.9-14).
Відповідно до розрахунку нарахувань абонентської плати та за обслуговування ВБС ОСОБА_1 на особовий рахунок НОМЕР_1 нарахована заборгованість: за абонентську плату за послуги з постачання теплової енергії за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року у розмірі 174,42 грн; вартість технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року у розмірі 1184,73 грн (а.с.15).
Доказів того, що послуги відповідачу не надавалися або надавалися неналежної якості; що відповідач з цього приводу звертався до позивача із відповідними заявами, матеріали справи не містять, контррозрахунку відповідачем не надано.
Як на підставу позовних вимог, КП «Харківські теплові мережі» посилалося на те, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення підвалу № І, 1-7 в літ. «Б-2» в будинку АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі», за вказаним об`єктом присвоєно особовий рахунок НОМЕР_1 . Нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 розташоване у житловому будинку, та починаючи з 01.12.2021 року надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії в опалювальний період 2023-2025 років – є фактом приєднання споживача до умов договору. Відповідач не в повній мірі здійснює оплату за постачання теплової енергії, у зв`язку з чим утворилась заборгованість: з постачання теплової енергії з жовтня 2023 року по лютий 2025 року у розмірі 193368,41 грн; заборгованість зі сплати абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги постачання теплової енергії за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року у розмірі 174,42 грн; заборгованість за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року у розмірі 1184,73 грн. 
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.
Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо виконання умов договору про надання послуг постачання теплової енергії .
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року N 1875-IV, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.
За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Відповідно до п. 5, 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг.
З 01.12.2021 року на підставі ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року у багатоквартирних будинках набрав чинності індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання та опублікований на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 31.10.2021 року.
Положеннями ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 16 зазначеного Закону надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами.
Згідно з ч. 3, ч. 7 цього Закону, постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством.
Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом
Згідно з Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Законом України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.
Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, визначено споживача теплової енергії, як фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридичну особу, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень підвалу № І, 1-7 площею 89,4 кв.м. в літ. «Б-2» в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень серія та номер 5755, виданого 26.12.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Назаровою О.С., що підтверджується копією договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.8,56-59). 
Відповідач ОСОБА_1 є споживачем та несе обов`язок по сплаті житлово-комунальних послуг у розумінні ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Матеріали справи свідчать про те, що нежитлові приміщення підвалу № І, 1-7 площею 89,4 кв.м. в літ. «Б-2» розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 , та обладнані централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює КП «Харківські теплові мережі».
Постачання теплової енергії відповідачу та факт отримання відповідачем теплової енергії за вказаною адресою за період з жовтня 2023 року по лютий 2025 року, крім визнання позивачем, підтверджується актами про підключення опалення та відключення споживача від опалення, актом готовності до опалювального періоду 2024-2025 роки, актами виконаних робіт про надання послуг з теплопостачання теплової енергії (а.с.19-29, 32,33,35,37-42,46-50).
Відповідно до Акту звіряння відпуску – отримання теплової енергії та розрахунків за її використання між КП «Харківські теплові мережі» та абонентом ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_2 ), станом на 01.03.2025 року заборгованість за абонентом за теплопостачання складає 193368,41 грн (а.с.18).
Із розрахунку нарахувань за послугу з постачання теплової енергії споживачу ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , суд вбачає, що ОСОБА_1 здійснені такі нарахування за постачання теплової енергії: за жовтень 2023 року – 5200,15 грн, за листопад 2023 року – 20676,60 грн, за грудень 2023 року – 20515,93 грн, за січень 2024 року – 22861,43 грн, за лютий 2024 року – 16735,55 грн, за березень 2024 року – 12787,58 грн, за жовтень 2024 року – 7006,32 грн, за листопад 2024 року – 22209,97 грн, за грудень 2024 року – 20972,98 грн, за січень 2025 року – 18787,05 грн, за лютий 2025 року – 25624,14 грн, а разом 193377,70 грн (а.с.9-14).
Відповідно до розрахунку нарахувань абонентської плати та за обслуговування ВБС ОСОБА_1 на особовий рахунок НОМЕР_1 нарахована заборгованість: за абонентську плату за послуги з постачання теплової енергії за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року у розмірі 174,42 грн; вартість технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з серпня 2023 року по грудень 2024 року у розмірі 1184,73 грн (а.с.15).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, фактично користувався своєю власністю та отримував надані послуги з теплопостачання.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Доказів того, що послуги відповідачу не надавалися або надавалися неналежної якості; що відповідач з цього приводу звертався до позивача із відповідними заявами, матеріали справи не містять, контррозрахунку відповідачем не надано.
Відповідно до частин першої – третьої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Крім того частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача, за відсутності іншого погодженого строку, сплачувати отримані житлово-комунальні послуги щомісяця.
Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.
За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити послуги з теплопостачання виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Згідно з пунктом 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Доказів відключення нежитлових приміщень, які належать відповідачу від мереж централізованого опалення, або ненадання таких послуг за період з жовтня 2023 року по лютий 2025 року, відповідачем не надано.
Як убачається з розрахунку КП «Харківські теплові мережі» заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2023 року по лютий 2025 року складає 194727,56 грн.
Зазначена сума підлягає стягненню з власника нежитлових приміщень на користь позивача.
Щодо посилання апелянта на той факт, що КП «ХТМ» невірно зроблено розрахунок (завищено розмір теплового навантаження системи опалення нежитлових приміщень) та не взято до уваги затверджений представниками КП «ХТМ» робочий проєкт «Влаштування індивідуальної системи централізованого опалення з відокремленим вузлом керування нежитлових приміщень підвалу №№ І,1,2,3,4,5,6,7, загальною площею 89,4 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 », де розмір теплового навантаження системи опалення нежитлових приміщень визначений у розмірі 0,0283 ГКал/год, судова колегія вважає безпідставними. Оскільки даний проєкт погоджений лише 25.02.2025 року. Даних, що він може застосовуватись за попередній період, матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384,389,390 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 10 липня 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:         О.В. Маміна
Судді:  О.Ю. Тичкова
В.Б. Яцина