ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1071/26 Справа № 175/196/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гур`єва В.М., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Стягнуто з неї судовий збір в розмірі 605,60 грн. 

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 05.11.2025 року о 23 год. 15 хв. в Донецькій області, м.Краматорськ, на б-р. Краматорський, біля буд.1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_1 мала ознаки алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест» або у медичному закладі – водій відмовилась. Правопорушення ОСОБА_1 вчинено повторно протягом року. Вказаними діями, на думку суду, ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.
На вказане рішення захисником Гур`євим В.М. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях Альошиної складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону. Вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу керування Альошиною транспортним засобом. Наголошує, що відповідно до відеозапису, ОСОБА_2 вийшла з пасажирського сидіння. 
Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції Альошина, будучи позбавленою права керування транспортним засобом, керуючи транспортним засобом, відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, що на думку поліцейських та суду свідчить про порушення нею вимог п. 2.5 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Разом з тим, дані висновки є передчасними. 
Відповідальність за ст. 130 КУпАП передбачається за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В даному випадку об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.
Чинне законодавство, зокрема, правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення наведено в пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції визнав, що факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського, направленням на огляд, довідкою адмінпрактики.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до відеозапису, який наданий як доказ вини Альошиної, взагалі не зафіксований факт зупинки транспортного засобу та відповідно факт керування останньою транспортним засобом «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_1 , що є обов`язковою складовою інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
На відеозаписі зафіксований лише факт спілкування Альошиної із поліцейськими, під час якого остання заперечувала факт керування нею транспортним засобом.
Протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими доказами не може бути достатнім для доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Таким чином, з наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається достатніх та переконливих доказів, які б беззаперечно доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Крім того, постановою Дніпровського апеляційного суду провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, було закрито, за відсутністю в її діях складу правопорушення, оскільки не був доведений факт керування нею транспортним засобом 05.11.2025 року о 23 год. 15 хв.
Враховуючи викладене, оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню, з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Гур`єва В.М., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя