ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/917/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Дмитрука В.В.,
розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області», державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся із позовом до державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» (далі – ДУ «ТМО МВС України по Волинській області», відповідач 1), державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ» (далі – ДУ Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ», відповідач 2) з наступними позовними вимогами:
1) визнати протиправним та скасувати рішення ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області», оформлене довідкою №922/с від 28.10.2025;
2) визнати протиправним та скасувати рішення Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України», оформленого листом від 11.12.2025 № 33/4-Д-1141;
3) зобов`язати державну установу «Головний медичний центр Міністерства внутрішніх справ України» провести повторний медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 з метою уточнення діагнозу та визначення подальшого ступеня придатності до військової служби.
На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що 28.10.2025 за результатами медичного огляду медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» було складено висновок у формі довідки №922/с.
Не погоджуючись з вказаною довідкою ВЛК від 28.10.2025 №922/с, позивач 26.11.2025 звернувся до ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ» зі скаргою на постанову військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Волинській області», оформлену довідкою №922/с від 28.10.2025, в якій просив: скасувати постанову військово-лікарської комісії № 922/с від 28.10.2025; призначити та провести повторний медичний огляд; винести постанову, якою визнати його непридатним для проходження військової служби. 
Листом від 11.12.2025 № 33/4-Д-1141 відповідач 2 повідомив позивача, що рішення комісії в довідці М(ВЛК) від 28.10.2025 №922/с про придатність до військової служби прийняте у відповідності до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (наказ МО України від 14.08.2008 №402). Підстав для його перегляду наразі немає.
Позивач не погоджується з указаним висновком ВЛК, оскільки фактичний стан його здоров`я, з урахуванням наявних діагнозів, перенесених оперативних втручань, тривалого лікування та рекомендацій лікарів щодо обмеження фізичних навантажень і необхідності подальшої реабілітації та лікування, об`єктивно не дозволяє належним чином приступити до виконання службових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією та вимогами за військово-обліковою спеціальністю, тому звернувся з даною позовною заявою до суду.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
11.02.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначив, що за результатами проходження медичного огляду та вивчення медичної документації наданих особою, яка проходить медичний огляд, М(ВЛ)К приймає рішення (постанову) щодо придатності (непридатності) особи до служби, причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що відображається в заключній частині акту медичного огляду. 
Залежно від результату медичного огляду оформляються такі документи: довідка медичної (військово-лікарської) комісії або свідоцтво про хворобу, а інформація про прийняте М(ВЛ)К рішення вноситься до Книги обліку документації медичної (військово-лікарської) комісії(п.19 розділу ІІІ Положення № 285). 
Таким чином, на підставі зазначеного Положення позивачем комісії М(ВЛ)К установи було надано акт медичного огляду №922/с та іншу супровідну медичну документацію. 
Згідно проведеної позивачем магнітно-резонансної томографії у ТзОВ «МРТ Плюс» - йому було проведено обстеження лівого колінного суглобу 17.10.2025 (№2513545) та був наданий висновок: «Стан п/о втручання. МР- ознаки розриву заднього рогу та тіла (36 згідно Stoller) медіального меніска з параменісковими кістами та меніско-капсульною сепарацією, лігаментопатії передньої хрестоподібної зв`язки, гонартрозу I cm., незначного синовіту, супра- та глибокого інфрапателлярного бурситу лівого колінного суглоба». 
20.10.2025 позивач був консультований лікарем ортопедом-травматологом Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня Волинської обласної Ради», де встановлений діагноз: «Застарілий розрив медіального меніска лівого колінного суглобу. Синовіїт, супрапателярний бурсит лівого колінного суглобу. Стан після оперативного лікування (артроскопія). Посттравматичний ДОА I cm. лівого колінного суглобу, ІІ-ІІІ лівого ліктьового суглобу. Комбінована помірно виражена контрактура лівого колінного та лівого ліктьового суглобу». Рекомендаиії: обмеження фізичних навантажень на ліву верхню кінцівку: ОВЧ, магнітотерапія, ультразвук з гідрокартизоном на лівий ліктьовий та колінний суглоб №10; Ексіб 90мг 1 табл. 1р./день, 10 днів; Лібоксаза 1 табл. Зр./день, 10 днів; Курси стаціонарного реабілітаційного лікування; Артроскопія лівого колінного суглобу в плановому порядку; Контрольний огляд ортопеда-травматолога через 2-3 місяці. 
Отже, даних щодо повторного розриву медіального меніска лівого колінного суглобу не надано та не зафіксовано факту повторного травмування, а наявні ознаки - п/о зміни медіального меніска внаслідок артроскопїї від 04.02.2025. 
21.10.2025 позивач був повторно оглянутий лікарем-хірургом М(ВЛ)К Дядюрою А.І., яка взяла до уваги консультацію обласного спеціаліста від 20.10.2025.
Крім того, представник відповідача зауважує, що М(ВЛ)К установи та ДУ «Головний медичний клінічний центр МВС України» як вищестояща, незалежна медична установа притримуються однієї думки, що прийняте М(ВЛ)К установи рішення зазначене в довідці М(ВЛ)К від 28.10.2025 №922/с, про придатність до військової служби позивача винесене за наявності правових питань у відповідності до вимог Положення №402.
Просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
23.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву у якій зазначив, що у разі розгляду звернення громадянина, з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями або бездіяльністю інших М(ВЛ)К – скарги, ЦМ(ВЛ)К, аналізуючи надані заявником документи та документацію М(ВЛ)К, на підставі якої було прийнято оскаржуване рішення (постанову), у межах предметної компетенції перевіряє його правильність, тобто відповідність нормативно-правовим актам з питань ВЛК і робить висновок. 
Відповідно до абзацу 3 пункту 11 Розділу 10 Положення у разі якщо за результатами розгляду звернення особи немає підстав для задоволення її прохання, Постанова М(ВЛ)К не оформлюється. 
Особі, яка звертається, надається письмове роз`яснення. Виходячи з вищевикладеного, вважаємо, що надання відповідачем письмового роз`яснення листом, у відповідь на заяву позивача, відповідає нормам Положення №285, оскільки, ЦМ(ВЛ)К у разі якщо за результатами розгляду звернення особи немає підстав для задоволення її прохання, Постанова М(ВЛ)К не оформлюється, а особі, яка звертається, надається письмове роз`яснення (пункт 15 розділу ІІ, абзац третій пункту 11 розділу X Положення №285).
ЦМ(ВЛ)К у межах своєї компетенції надала оцінку довідці №922/с від 28.10.2025 оформленій медичною (військово-лікарською) комісією Державної установи «ТМО МВС по Волинській області» та надала позивачу відповідь з приводу запитуваної ним інформації. 
Рішення по скарзі відповідачем прийнято у межах його компетенції. Виходячи із викладеного та проаналізувавши доводи викладені в позовній заяві, вважаємо, що аргументи та мотиви на які посилається позивач є необґрунтованими та такими, що суперечать обставинам справи, а тому відповідач діяв у спосіб і в межах, передбачених вимогами чинного законодавства України.
Просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 з 16.10.2024 і по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді радіотелеграфіста радіостанції відділення матеріально-технічного забезпечення (для підрозділу об`єкта №1) стрілецької роти (з охорони та оборони важливих державних об`єктів №1 та №4). 
До призову на військову службу позивач мав захворювання опорно-рухового апарату, зокрема ураження суглобів та захворювання хребта, у зв`язку з чим був визнаний обмежено придатним до військової служби, що підтверджується тимчасовим посвідченням №523/22. 
З службової характеристики слідує те, що позивач за час проходження служби зарекомендував себе виключно з позитивного боку, службові обов`язки виконував сумлінно, має високо розвинуте почуття обов`язку та людяності, морально стійкий, особисто дисциплінований. Порушень військової дисципліни не допускав. 
Під час проходження військової служби позивач отримав травми лівого колінного суглоба та плеча, у зв`язку з чим тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні. 
Згідно з медичною характеристикою від 01.10.2025, за останні 12 місяців солдат ОСОБА_1 був звільнений від виконання службових обов`язків загальною тривалістю 198 діб, у характеристиці детально зазначено періоди лікування та встановлені діагнози. 
Зокрема, з 03.02.2025 по 07.02.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна клінічна лікарня» з діагнозом: розрив заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба, синовіїт лівого колінного суглоба, больовий синдром, тимчасове порушення функції лівої нижньої кінцівки. 
04.02.2025 позивачу було проведено оперативне втручання — артроскопію лівого колінного суглоба. 
Відповідно до висновку ВЛК №188 КП «Волинська обласна клінічна лікарня», з 07.02.2025 позивачу була надана відпустка для лікування після травми строком 30 днів.
З 17.03.2025 по 04.04.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» з діагнозом: стан після артроскопії лівого колінного суглоба (04.02.2025) з приводу розриву заднього рогу медіального меніска, контрактура лівого колінного суглоба, артрозо-артрит правого акроміально-ключичного суглоба, тенденоз надосного м`яза, епікондиліт лівого ліктя. 
З 08.04.2025 по 11.04.2025 позивач знову перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна клінічна лікарня» з діагнозом: SLAP-синдром правого плечового суглоба, травматичне пошкодження суглобової губи правого плечового суглоба, больовий синдром. 
У період з 11.04.2025 по 22.04.2025 позивач проходив лікування у КП «ВОКЛ» з діагнозом: стан після артроскопії, дебридменту, анкерної фіксації суглобової губи (BIOSIS 3,5 мм), тенотомії з анкерним тенодезом сухожилка довгої головки біцепса (BIOSIS 5,0) від 09.04.2025 з приводу SLAP-синдрому правого плечового суглоба; тимчасове порушення функції правої верхньої кінцівки; стан після артроскопії лівого колінного суглоба з контрактурою. 
З 23.04.2025 по 30.04.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області», після чого, відповідно до висновку ВЛК №378/с, з 30.04.2025 йому була надана відпустка для лікування після травми строком 30 днів. 
Надалі позивач неодноразово проходив стаціонарне лікування, а саме: 
- з 02.06.2025 по 20.06.2025 — у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області»;
- з 03.07.2025 по 21.07.2025 — у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області»;
- з 23.07.2025 по 29.07.2025 — у КП «ВОКЛ», після чого перебував у відпустці для лікування після травми;
- з 02.09.2025 по 22.09.2025 — у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області».
06.10.2025 позивача було направлено на проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області». 
Відповідно до результатів огляду №11444995 від 08.09.2025, проведеного у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» лікарем-хірургом, у позивача було виявлено доброякісне новоутворення жирової тканини шкіри та підшкірної клітковини тулуба — ліпому задньої поверхні лівого плеча. У зв`язку з цим лікарем надано рекомендацію щодо видалення ліпоми в плановому порядку. 
Згідно з висновком лікаря ортопеда-травматолога від 14.10.2025 у позивача зафіксовано наявні наслідки травм та оперативних втручань, у зв`язку з чим рекомендовано проходження курсу хондропротекторної терапії (зокрема, препарат «Меркана» — 1 капсула 1 раз на добу протягом 30 днів), планову реабілітацію двічі на рік, а також додаткові консультації лікаря-травматолога. 
Відповідно до результату обстеження від 15.10.2025 вказано діагноз: Наслідки інших неуточнених травм нижньої кінцівки (підтверджено). Наслідки оперативних втручань: 04.02.2025 артроскопії лівого колінного суглобу з приводу розриву заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу; 09.04.2025 артроскопії правого плечового суглобу: дебридмент, анкерна фіксація суглобової губи, тенотомія з анкерним тенодезом сухожилку довгої головки біцепсу з приводу SLAP- синдрому правого плечового суглобу, травматичного пошкодження суглобової губи правого плеча, 24.07.2025 артроскопії лівого плечового суглобу – анкерної фіксації суглобової губи, тенотомії та анкерної фіксації сухожилка довгої головки біцепсу у вигляді: постоперативних змін медіального меніска, глибокого інфрапателярного бурситу з легким порушенням функції лівого колінного суглобу, тендинозу та постоперативних змін сухожилку довгої головки біцепсу, синовіїту акроміальноключичного з`єднання справа з комбінованою контрактурою правого плечового суглобу з незначним порушенням функції правої верхньої кінцівки: артрозо-артриту лівого акроміального з`єднання 1 ст. та синовіїт у з незначним порушенням функції лівої верхньої кінцівки. Супутні діагнози: остеохондроз хребта, неуточнений, множинні відділи хребта (ознаки дегенератмвно-дистрофічних змін шийного відділу хребта, грудного відділу хребта (кили дисків), поперекового відділу хребта (остеохондроз, деформуючий спондильоартроз, протрузії дисків). Доброякісне новоутворення жирової тканини шкіри та підшкірної клітковини (ліпома задньої поверхні лівого плеча). За результатом обстеження лікарем було надано рекомендації позивачу щодо обстеження травматолога, курс хондропротекторів та реабілітація 2 рази на рік планово. Видалення ліпоми задньої поверхні лівого плеча в плановому порядку. Консультація хірурга. 
Після незначних фізичних навантажень стан здоров`я позивача погіршився, зокрема посилився біль у ділянці лівого колінного суглоба, збільшився набряк, що призвело до обмеження рухів та порушення функції нижньої кінцівки. 
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 20.10.2025 позивачу було рекомендовано обмеження фізичних навантажень на ліву верхню кінцівку, проведення фізіотерапевтичного лікування (УВЧ, магнітотерапія, ультразвук з гідрокортизоном на лівий ліктьовий та колінний суглоби курсом №10), а також курси стаціонарного реабілітаційного лікування. 
Крім того, у зв`язку з наявними наслідками травм, рекомендовано проведення артроскопії лівого колінного суглоба в плановому порядку та контрольний огляд ортопеда-травматолога через один місяць. 
Як зазначає позивач, за результатами огляду від 21.10.2025 проведеного лікарем-хірургом, у позивача повторно зафіксовано наявні діагнози опорно-рухового апарату. 
У зв`язку з цим рекомендовано динамічне спостереження лікаря-травматолога, курси хондропротекторної терапії та реабілітації двічі на рік, проведення артроскопії лівого колінного суглоба в плановому порядку, а також контрольний огляд ортопеда-травматолога через 2–3 місяці. Додатково призначено фізіотерапевтичне лікування (УВЧ та магнітотерапія) на лівий ліктьовий і лівий колінний суглоби, а також консультацію лікаря-хірурга. 
Наведені діагнози та медичні рекомендації були підтверджені за результатами дообстеження від 23.10.2025, проведеного лікарем ортопедом–травматологом, яким встановлено діагноз: кістозний ріг медіального меніска (повторний надрив медіального меніска лівого колінного суглоба), що проявляється у вигляді функціонального блоку суглоба в певних положеннях. 
28.10.2025 за результатами медичного огляду медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» було складено висновок у формі довідки №922/с. 
Відповідно до зазначеного висновку у позивача встановлено такі діагнози: розрив заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу (артроскопія (04.02.2025) у вигляді посттравматичного ДОА І ст. Лівого колінного суглобу з помірно вираженою контрактурою лівого колінного суглобу. Травматичне пошкодження суглобової губи правого плечового суглобу (артроскопія (09.04.2025) дебридмент, анкерна фіксація суглобової губи (анк. BIOSIS 3,5 мм), тенотомія з анкерним тенодезом сухожилка довгої головки біцепса (анк. BIOSIS 5,0) у вигляді комбінованої контрактури правого плечового суглобу з незначним порушенням функції правої верхньої кінцівки. Травматичне пошкодження суглобової губи лівого плечового суглобу (артроскопія (24.07.2025) лівого плечового суглобу, анкерної фіксації суглобової губи тенотомії та анкерної рефіксації сухожилка довгої головки двоголового м`язу лівого плечового суглобу) у вигляді артрозу-артриту лівого акроміального з`єднання І ст. та синовіїту з незначним порушенням функції лівої верхньої кінцівки. 
Травми, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. 
Вертеброгенна цервікотораколюмбалгія з больовим та м`язево-тонічним синдромами, ст. нестійкої ремісії на грунті дегенеративно-дистрофічних змін грудного та поперекового відділу хребта, остеохондрозу, деформуючого спондилоартрозу без порушення функції хребта. Простий міопічний астигматизм ст. 2,0° правого ока. Змішаний астигматизм ст. 3,0 лівого ока з гостротою зору 0,9/0,8 з корекцією 1,0/1,0.
Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. 
За результатами медичного огляду, проведеного медичною (військово-лікарською) комісією у ДУ «ТМО МВС України по Волинській області», позивача було визнано придатним до військової служби на підставі статей 61в, 23в, 64в, 30в графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (у редакції наказу МО України від 14.08.2025 №543). 
Позивач вважає, що його фактичний стан здоров`я на момент прийняття постанови не дозволяв йому приступити до виконання службових обов`язків, що підтверджується медичною документацією та висновками лікарів. 
Більше того, після визнання позивача придатним до військової служби він був направлений на стаціонарне лікування у зв`язку зі скаргами на біль та хрускіт у лівому колінному суглобі, набряк лівого колінного суглоба, а також обмеження рухів, зумовлене больовим синдромом через повторний надрив медіального меніска лівого колінного суглоба.
З 14.11.2025 по 21.11.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна клінічна лікарня» з діагнозом: повторне горизонтальне пошкодження заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглоба; рубцево змінені МПС, ІПС (М32.2); стан після артроскопії лівого колінного суглоба. 
17.11.2025 позивачу було проведено хірургічне втручання — артроскопію лівого колінного суглоба, а саме: резекцію медіального меніска, шейверизацію та вапоризацію резектованих ділянок МПС та ІПС. Після оперативного лікування позивачу було рекомендовано: ходу з милицями без навантаження на ліву нижню кінцівку протягом двох тижнів, лікувальну фізкультуру за І періодом, застосування холоду на ділянку колінного суглоба, регулярні перев`язки з використанням бетадину та пластирних пов`язок, зняття післяопераційних швів на 10–12 добу, а також подальше лікування під наглядом лікаря ортопеда-травматолога. 
Для проходження подальшого лікування та реабілітації позивач був скерований до ДУ «ТМО МВС України по Волинській області». 
З 21.11.2025 по 02.12.2025 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в ТМО МВС України по Волинській області з дігнозом – стан після артроскопії лівого колінного суглобу 17.11.2025 з приводу повторного горизонтального пошкодження заднього рогу медіального меніска та рубцевозмінених МПС ІПС. Тимчасове порушення функції лівого коліна. 
З огляду на вказане, позивач вважає, що довідка ВЛК №922/с від 28.10.2025 була прийнята без врахування результату огляду №11444995 від 08.09.2025, яким рекомендовано видалення ліпоми в плановому порядку, результату огляду №11823478 від 14.10.2025 у, якими встановлено деформуючий остеоартроз лівого ліктевого суглобу (КТ ознаки – ІІІ ст.); результату огляду №11891891 від 15.10.2025, якими рекомендовано видалення ліпоми задньої поверхні лівого плеча в плановому порядку, МРТ лівого ліктьового суглоба №2513545 від 17.10.2025, МРТ лівого колінного суглоба №2513545 від 17.10.2025 та консультаційного висновку спеціаліста від 20.10.2025, яким було рекомендовано оперативне втручання планового характеру, результату огляду №11996961 від 23.10.2025, яким рекомендовано діагностично-лікувальну артроскопію колінного суглобу планово. 
Не погоджуючись з вказаною довідкою ВЛК від 28.10.2025 №922/с, позивач 26.11.2025 звернувся до ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ» зі скаргою на постанову військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області», оформлену довідкою №922/с від 28.10.2025, в якій просив: скасувати постанову військово-лікарської комісії №922/с від 28.10.2025; призначити та провести повторний медичний огляд; винести постанову, якою визнати його непридатним для проходження військової служби. 
Листом від 11.12.2025 №33/4-Д-1141 відповідач 2 повідомив позивача, що рішення комісії в довідці М(ВЛК) від 28.10.2025 №922/с про придатність до військової служби прийняте у відповідності до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (наказ МО України від 14.08.2008 №402). Підстав для його перегляду наразі немає. 
Вважаючи протиправною та такою, що підлягає скасуванню постанову військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області», оформлену довідкою №922/с від 28.10.2025 та протиправним рішення ДУ «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ» прийняте за результатом розгляду скарги, яке оформлене листом від 11.12.2025 № 33/4-Д-1141, позивач звернувся через свого представника до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
При вирішенні спору суд керувався наступним.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Також статтею 65 Основного Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частинами 2, 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі, також - Положення №402).
Відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення №402 (у редакції, чинній на момент проведення спірного медичного огляду) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців, призовників, військовозобов`язаних та резервістів до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення; кандидатів на навчання у ВВНЗ, ліцеїстів; кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (далі - МО) та у складі національного персоналу; військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ) та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; військовослужбовців до служби у спеціальних спорудах; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я; потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва); потреби у тривалому лікуванні.
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).
Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, зокрема, що штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Відповідно до підпункту 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Згідно із підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України; організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи.
ЦВЛК має право, серед іншого, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
Рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (підпункт 2.3.5 пункту 2.3 глави 2 розділу I Положення №402).
Підпунктом 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що ВЛК регіону має право, серед іншого, перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах;
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402).
До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (підпункт 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402).
Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК (підпункт 2.5.4 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402).
За запитом голови ВЛК (ЛЛК), до роботи позаштатних (постійно та тимчасово діючих) ВЛК (ЛЛК) на правах членів ВЛК (ЛЛК) можуть залучатися головні (провідні) медичні спеціалісти, начальники відділень, інші лікарі-спеціалісти закладів охорони здоров`я (установ), спеціалісти інших (не медичних) спеціальностей, начальник медичної служби та/або представник командування (керівництва) військової частини, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається (підпункт 2.5.5 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402).
Відповідно підпункту 2.5.6 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402 перелік закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, при яких організовуються позаштатні постійно діючі ВЛК (ЛЛК), разом зі списком голів та заступників голів цих ВЛК (ЛЛК) на наступний календарний рік затверджується щорічно до 25 грудня начальником ЦВЛК за поданням начальників штатних ВЛК регіонів.
Під час дії особливого періоду, за потреби створення додаткових позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК), зазначений перелік разом зі списком голів та заступників голів ВЛК (ЛЛК) невідкладно подається на затвердження голові ЦВЛК начальниками штатних ВЛК регіонів.
Підпунктом 2.5.7 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що на підставі затвердженого переліку начальник (керівник) закладу охорони здоров`я (установи) своїм наказом призначає позаштатні постійно діючі ВЛК, їх персональний склад і визначає порядок їх роботи.
Головою позаштатної постійно діючої ВЛК призначається лікар, який пройшов тематичне удосконалення (підготовку) з питань військово-лікарської експертизи або має досвід виконання обов`язків у складі військово-лікарських комісій не менше одного року.
Організація проведення військово-лікарської експертизи у закладі охорони здоров`я (установі) покладається на начальника (керівника) цього закладу.
Відповідно до підпункту 2.5.11 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402 документи позаштатних ВЛК скріплюються печаткою закладу охорони здоров`я (установи), військової частини, в яких ці комісії утворені.
Пунтом 2.6.1 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що госпітальні ВЛК створюються при ВМКЦ, медичних (лікувально-діагностичних) центрах, у тому числі розвідувального органу Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.
Госпітальні ВЛК також створюються при санаторно-курортних закладах (реабілітаційних госпіталях) у системі Міністерства оборони України, а також при інших закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, де обстежуються і лікуються військовослужбовці.
За потреби при закладах охорони здоров`я (установах) може бути створено декілька позаштатних постійно діючих госпітальних ВЛК, у тому числі за клінічними профілями.
Відповідно до пункту 2.6.2 глави 2 розділу І Положення №402 гарнізонна ВЛК створюється при поліклініках, поліклінічних відділеннях (усіх найменувань) закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України.
Під час дії воєнного стану можуть створюватися додаткові гарнізонні ВЛК залежно від навантаження, що розміщуються в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності із включенням лікарів цих закладів до складу ВЛК. Такі гарнізонні ВЛК у ході своєї діяльності використовують гербову печатку та штампи відповідного закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, при якому вони створені.
Пунтом 2.6.3 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається: проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичних служб військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.
Рекомендації штатних ВЛК щодо організації лікувально-діагностичної роботи в цілях військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання.
Пунтом 2.6.4 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи в закладах охорони здоров`я (установах) і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні; залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.
Отже, із наведених вище норм Положення №402 вбачається, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.1 глави 1 розділу І Положення №402.
У пунктах 6.8, 6.9 глави 6 розділу ІІ Положення №402 визначено, що на осіб, які проходять медичний огляд амбулаторно, заводиться Картка обстеження та медичного огляду, при стаціонарному огляді - медична карта стаціонарного хворого.
Огляд військовослужбовців обов`язково проводиться хірургом, терапевтом, невропатологом, офтальмологом, оториноларингологом (військовослужбовців-жінок - гінекологом), а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей. Обов`язково виконуються загальні аналізи крові та сечі, ЕКГ-дослідження, рентгенологічне обстеження органів грудної клітки. Потребу в додатковому обстеженні визначають лікарі за медичними показаннями.
Під час проходження медичного огляду військовослужбовець зобов`язаний надавати медичні документи щодо стану свого здоров`я. Дані, вказані в наданих військовослужбовцем медичних документах, враховуються лікарями під час формування постанов ВЛК.
Голова та члени ВЛК вносять до реєстру ЕСОЗ відповідні записи, що характеризують стан здоров`я військовослужбовця, та, за потреби, ознайомлюються з медичними записами у відповідному реєстрі ЕСОЗ.
Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).
Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
Пунктом 20.1 глави 20 розділу II Положення №402 визначено, що постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Голова або члени ВЛК відповідальні за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв). ВЛК мають право приймати постанови на виїзних засіданнях та у випадках визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців під час лікування за кордоном - дистанційно, на підставі оригіналів медичних та військово-облікових документів або належним чином їх засвідчених копій.
Відповідно до пункту 20.2 глави 20 розділу II Положення №402 постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.
Постанови штатних ВЛК про ступінь придатності до військової служби можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
Згідно з пунктом 20.3 глави 20 розділу II Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту:
а) «Придатний», зокрема, до військової служби; до військової служби за контрактом; до служби у військовому резерві; до служби на підводних човнах, на надводних кораблях, у морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, підрозділах спеціального призначення;
б) «Непридатний», серед іншого, до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби за контрактом; до служби на підводних човнах, надводних кораблях, морській піхоті ВМС Збройних Сил України, морській піхоті, Десантно-штурмових військах, спеціальних спорудах, водолазом, водолазом-глибоководником, акванавтом, підрозділах спеціального призначення; до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається у воєнний час); до подальшого проходження зборів (постанова приймається щодо призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів).
(Щодо військовослужбовців, визнаних ВЛК непридатними до військової служби, інші постанови (про непридатність до служби у виді Збройних Сил України, до навчання у ВВНЗ, в учбовій частині тощо) не приймаються. Щодо військовослужбовців, визнаних ВЛК непридатними (до служби у виді Збройних Сил України або за військовою спеціальністю, спецспорудах, до навчання у ВВНЗ, в учбовій частині, до участі у МО тощо), одночасно приймається постанова про придатність до військової служби.)
Постанова «Непридатний до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців» приймається під час дії воєнного стану на підставі статей 2б, 7, 11, 12г, 13г, 24, 32, 37, 44, 48, 56, 59, 65, 72, 76б, 77б, 81 Розкладу хвороб у випадках, коли для відновлення придатності до військової служби необхідний строк від 6 до 12 календарних місяців.
в) «Потребує», зокрема: звільнення від виконання службових обов`язків на ___ календарних днів з перебуванням у лазареті медичного пункту частини (постанова приймається щодо військовослужбовців строкової військової служби у мирний час); звільнення від виконання службових обов`язків на ___ календарних днів; відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на ____ календарних днів; відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на ___ календарних днів;
г) «Тимчасово непридатний»: до здійснення парашутних стрибків з переоглядом через 3-12 місяців (вказати строк) (для військовослужбовців Десантно-штурмових військ); до служби у спеціальних спорудах; до служби водолазом з переоглядом через 3-12 місяців (вказати строк); до підводного водіння танків з переоглядом через 3-12 місяців (вказати строк); до роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ, мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами з переоглядом через 3-12 місяців (вказати строк); до служби на підводних човнах, надводних кораблях ВМС Збройних Сил України з переоглядом через 6-12 місяців (постанова приймається щодо військовослужбовців ВМС Збройних Сил України); до проходження зборів (постанова приймається щодо військовозобов`язаних, резервістів, яких призивають на збори); до військової служби; служби у військовому резерві.
Отже, законодавством регламентовано чітку процедуру проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця ВЛК, яка передбачає здійснення медичного огляду особи відповідними лікарями за загальним переліком та лікарями інших спеціальностей за наявності медичних показань.
Разом з тим системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що медичний огляд військовослужбовців повинен здійснюватися за методом індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби, тобто з урахуванням усіх медичних показників щодо стану здоров`я особи.
Так, проходження позивачем М(ВЛ)К проводилось в установі на підставі направлення на медичний огляд №475 від 03.10.2025, виданого командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, згідно пункту 3 розділу ІІІ Положення №285. 
Перед початком медичного огляду особі, яка направлена на медичний огляд, М(ВЛ)К видається акт медичного огляду. До нього долучаються результати обстежень та документація, зазначена в направленні на медичний огляд (п.10 розділу ІІІ Положення №285). 
На підставі вище зазначеного позивачем комісії М(ВЛ)К установи було надано акт медичного огляду №922/с та іншу супровідну медичну документацію. 
Згідно проведеної позивачем магнітно-резонансної томографії у ТзОВ «МРТ Плюс» - йому було проведено обстеження лівого колінного суглобу 17.10.2025 (№2513545) та був наданий висновок: «Стан п/о втручання. МР- ознаки розриву заднього рогу та тіла (36 згідно Stoller) медіального меніска з параменісковими кістами та меніско-капсульною сепарацією, лігаментопатії передньої хрестоподібної зв`язки, гонартрозу I cm., незначного синовіту, супра- та глибокого інфрапателлярного бурситу лівого колінного суглоба». 
20.10.2025 позивач був консультований лікарем ортопедом-травматологом Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня Волинської обласної Ради», де встановлений діагноз: «Застарілий розрив медіального меніска лівого колінного суглобу. Синовіїт, супрапателярний бурсит лівого колінного суглобу. Стан після оперативного лікування (артроскопія). Посттравматичний ДОА I cm. лівого колінного суглобу, ІІ-ІІІ лівого ліктьового суглобу. Комбінована помірно виражена контрактура лівого колінного та лівого ліктьового суглобу». Рекомендації: обмеження фізичних навантажень на ліву верхню кінцівку: ОВЧ, магнітотерапія, ультразвук з гідрокартизоном на лівий ліктьовий та колінний суглоб №10; Ексіб 90мг 1 табл. 1р./день, 10 днів; Лібоксаза 1 табл. Зр./день, 10 днів; Курси стаціонарного реабілітаційного лікування; Артроскопія лівого колінного суглобу в плановому порядку; Контрольний огляд ортопеда-травматолога через 2-3 місяці. 
Станом на момент винесення відповідачем 1 довідки №922/с даних щодо повторного розриву медіального меніска лівого колінного суглобу не надано та не зафіксовано факту повторного травмування.
21.10.2025 позивач був повторно оглянутий лікарем-хірургом М(ВЛ)К Дядюрою А.І., яка взяла до уваги консультацію обласного спеціаліста від 20.10.2025. 
На основі об`єктивних даних огляду лікарем було встановлено діагноз: «Наслідки оперативних втручань: 04.02.2025 — артроскопії лівого колінного суглобу з приводу розриву заднього рогу медіального меніска лівого колінного суглобу; 09.04.2025р. - артроскопії правого плечового суглобу: дебридмент, анкерна фіксація суглобової губи, тенотомія з анкерним тенодезом сухожилку довгої головки біцепсу з приводу SLAP-синдрому правого плечового суглобу, травматичного пошкодження суглобової губи правого плеча; 24.07.2025р. - артроскопії лівого плечового суглобу-анкерної фіксації суглобової губи, тенотомії та анкерної фіксації сухожилка довгої головки біцепсу у вигляді: постоперативних змін медіального меніска, глибокого інфрапателярного бурситу з легким порушенням функції лівого колінного суглобу; тендинозу та постоперативних змін сухожилку довгої головки біцепсу, посттравматичного ДОА І ст., лівого колінного суглобу, помірно вираженою контрактурою лівого колінного суглобу, синовіїту акроміально-ключичного з`єднання справа з комбінованою контрактурою правого плечового суглобу з незначнимпорушенням функції правої верхньої кінцівки; артрозо-артриту лівого акроміального з`єднання 1 ст. та синовіїту з незначним порушенням функції лівої верхньої кінцівки», та надано рекомендації щодо подальшої тактики лікування: «Спостереження травматолога; Курси хондропротекторів (меркана 1 капс 1 раз добу 30 днів) та реабілітації 2 рази на рік планово: Артроскопія лівого колінного суглобу в плановому порядку. Огляд ортопеда- травматолога через 2-3 місяці; УВЧ, магнітотерапія на лівий ліктьовий та лівий колінний суглоб».
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2025 №270 «Деякі питання проведення військово-лікарської експертизи (із змінами) було встановлено, що на період воєнного стану на території України та протягом року з дня його припинення або скасування: «медичний огляд військовослужбовців Державної прикордонної служби, Національної гвардії проводиться військово-лікарськими, медичними (військово-лікарськими) комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ, Державної прикордонної служби, закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії, а також при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, за результатами якого на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, таблиці додаткових вимог до стану здоров`я, наведених у додатках 1-3 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони від 14.08.2008 №402, такими комісіями приймаються постанови (рішення) у формулюваннях, передбачених пунктом 20.3 глави 20 та пунктами 21.5, 21.6 глави 21 розділу ІІ зазначеного Положення. 
Саме тому медичною (військово-лікарською) комісією, на основі заключного огляду лікарем-хірургом М(ВЛ)К та наданих медичних документів, відповідно до ст. 61 «в», ст. 23 «в», ст. 64 «в», ст. 30 «в» графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, було винесено рішення про те, що позивач «Придатний до військової служби»
При цьому, позивач вважає, що такий висновок зроблений відповідачем був прийнятий без врахування результату огляду №11444995 від 08.09.2025, яким рекомендовано видалення ліпоми в плановому порядку, результату огляду №11823478 від 14.10.2025, якими встановлено деформуючий остеоартроз лівого ліктевого суглобу (КТ ознаки – ІІІ ст.); результату огляду №11891891 від 15.10.2025, якими рекомендовано видалення ліпоми задньої поверхні лівого плеча в плановому порядку, МРТ лівого ліктьового суглоба №2513545 від 17.10.2025, МРТ лівого колінного суглоба №2513545 віл 17.10.2025 та консультаційного висновку спеціаліста від 20.10.2025, яким було рекомендовано оперативне втручання планового характеру, результату огляду №11996961 від 23.10.2025, яким рекомендовано діагностично-лікувальну артроскопію колінного суглобу планово. З цього приводу суд зазначає таке.
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив: «…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі».
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію конкретних статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 та підтримана в подальшому у постанові Верховного Суду від 12.02.2021 у справі №820/5570/16, де зроблено правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб.
З урахуванням обставин щодо обґрунтування протиправності висновку ВЛК про придатність позивача до військової служби у зв`язку з наявністю у нього хвороб, які зумовлюють обмежену придатність (непридатність) до військової служби, суд зазначає, що жодних доказів того, що висновок про визнання позивача придатним до військової служби сформований без проведення належного медичного огляду та обстеження, останнім не надано, а вказане побудоване лише на припущеннях позивача.
Окрім цього на момент проведення спірного медичного огляду чинна редакція пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення №402 не перебачала прийняття постанов про обмежену придатність військовослужбовця до військової служби.
Суд вважає, що доводи позивача відносно неправильної оцінки відповідачем стану його здоров`я на предмет придатності позивача до військової служби такими, що не стосуються процедури прийняття спірного рішення суб`єкта владних повноважень.
На переконання суду, оцінка стану здоров`я позивача, віднесення захворювання до конкретних статей Розкладу хвороб, визначення приданості (непридатності) до військової служби, потреби у лікуванні є медичною складовою спірного рішення та не входить до компетенції суду.
Кім того, не є обов`язковими висновки щодо стану здоров`я та щодо ступеня придатності до військової служби, зроблені після видачі довідки №922/с, оскільки стан здоров`я військовослужбовця оцінюється на момент проведення відповідного медичного огляду. Також, позасудовий перегляд правомірності прийнятого рішення здійснюється за наявними документами, які були подані при видачі довідки №922/с.
Суд зауважує, що ОСОБА_1 був поінформований, що, у разі погіршення стану здоров`я, він може пройти повторний медичний огляд в М(ВЛ)К за направленням з підрозділу за місцем служби.
Крім того, Верховний Суду неодноразово зазначав (зокрема, у Постанові від 26.03.2020 у справі № 1.380.2019.002643 (адміністративне провадження №К/9901/34790/19), що досудове врегулювання спору полягає у вчиненні сукупності дій, за допомогою яких юридичний конфлікт вирішується без звернення до суду шляхом досягнення угоди між сторонами або відмови однієї або обох сторін від взаємних претензій. Застосування або незастосування інституту досудового врегулювання спорів є виключним правом особи, за винятком встановлених у законі випадків.
Конституційний Суд України 09.07.2002 ухвалив рішення №15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Кампус Коттонклаб» щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), в якому дійшов висновків про те, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке виключає можливість прийняття позовної заяви до розгляду і здійснення за нею правосуддя, порушує право особи на судовий захист.
Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом.
Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту, держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.
Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) « від 02 червня 2016 року № 1401-VIII були внесені зміни, зокрема й до статті 124 Конституції України, відтепер частина четверта цієї статті передбачає, що законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
Відповідні зміни були внесені в усі процесуальні кодекси в яких з`явилася норма про те, що відсутність доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом, є підставою для повернення позовної заяви.
Отже, головним чинником для застосування в обов`язковому порядку досудового способу врегулювання спору є відповідна імперативна норма в законі, в інших випадках цей спосіб є добровільним.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Наведене свідчить, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень.
Підставами для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому, обов`язковою умовою для визнання таких дій протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.
Так, абзацом 5 пункту 2.4.5 глави 2 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку (підпункт 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402).
Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
З огляду на викладене, оскільки норми Положення №402 мають дефініцію «має право/може бути», то можливість судового захисту не може бути поставлена в залежність від використання позивачем інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.
Отже, ЦМ(ВЛ)К у межах своєї компетенції надала оцінку довідці №922/с від 28.10.2025 оформленій Медичною (військово-лікарською)комісією Державної установи «ТМО МВС по Волинській області» та надала позивачу відповідь з приводу запитуваної ним інформації. 
Рішення по скарзі відповідачем прийнято у межах його компетенції. 
Виходячи із викладеного та проаналізувавши доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що аргументи та мотиви на які посилається позивач є необґрунтованими та такими, що суперечать обставинам справи, а тому відповідач 2 діяв у спосіб і в межах, передбачених вимогами чинного законодавства України.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновки суду по суті спору не змінюють.
Отже, враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідачів порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для скасування довідки №922/с від 28.10.2025 та рішення від 11.12.2025 № 33/4-Д-1141.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У зв`язку із відмовою в задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Відповідач 1: державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» (43001, місто Луцьк, вулиця Державності, 114Б, ЄДРПОУ 08734463).
Відповідач 2: державна установа «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ» (04116, місто Київ, вулиця Бердичівська, 1, ЄДРПОУ 08735882).

Суддя В.В. Дмитрук