ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року 
м. Харків
справа № 336/5677/25
провадження № 22-ц/818/1578/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.
позивач - Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради 
відповідач – ОСОБА_1 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради на рішення Немишлянського районного суду міста Харкова від 12 листопада 2025 року ухвалене у складі судді Спесивцева О.В.
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради ( надалі Департамент) звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо-переміщеним особам.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 через Єдиний державний веб-портал електронних послуг (портал Дія) самостійно облікувала себе та сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і отримала електронні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (далі - ВПО), в наступному також через портал Дія оформила допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам на себе та сина. 14.11.2022 року відповідач самостійно знялася з обліку як ВПО, у зв`язку з поверненням до покинутого місця проживання, проте не подала заяву на припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Вказує, що згідно п. 9 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 №332 (далі Порядок №332) встановлено, що Список внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 2 формується органами соціального захисту населення на підставі поданих заяв після проведення перевірки інформації та подається державному підприємству «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики». За технічної можливості централізоване нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам здійснюється на підставі сформованого Мінцифри переліку, сформованого органами соціального захисту населення списку внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, та заяв, поданих через Портал Дія. Відповідно до пункту 10 Порядку №332, державне підприємство Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики на підставі списків, отриманих від Мінцифри, включає інформацію про внутрішньо переміщених осіб, які подали заяву для виплати допомоги, до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб та щомісяця до 2, 12 і 22 числа формує Реєстри внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку через АТ Ощадбанк на банківський рахунок (за стандартом ІВАN) у банку, в якому відкрито рахунок одержувача. Встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи та видача довідки про взяття на облік відбувається на підставі заяви у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а призначення та виплата допомоги оформлюється на підставі окремої заяви у Єдиній інформаційній системі соціальної сфери. Позивач зазначає, що Управління не мало технічної можливості відстежувати у режимі реального часу всіх громадян, які знімаються з обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб та не подають заяву про припинення виплати допомоги на проживання ВПО. У грудні 2023 року спеціалістами Управління встановлено, що відповідач 14.11.2022 знята з обліку за заявою у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам продовжувало отримувати по грудень 2023 року включно. Виплата допомоги була зупинена, та на підставі пункту 11 Порядку №332 проведений розрахунок неправомірно отриманих відповідачем сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 65000 грн. З урахуванням повернутого банком з рахунку відповідача на запит департаменту 12,92 грн, сума боргу складає 64978,08 грн. Відповідачу направлено відповідне повідомлення про необхідність добровільного повернення бюджетних коштів, але жодних дій останньою вчинено не було. Оскільки відповідач добровільно не відшкодувала вказані кошти, позивач звернувся до суду із позовом про їх стягнення у примусовому порядку.
Немишлянським районним судом від 12 листопада 2025 року в задоволені позовних вимог відмовлено.
Рішення обґрунтовано тим, що виплата позивачем щомісячної допомоги відповідачу здійснювалась добровільно за відсутності рахункової помилки і одночасно її виплаті не передували жодні недобросовісні дії відповідача. Примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на вказаного відповідача надмірного тягаря, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги; зокрема не надано суду будь-яких доказів, які б відповідали вищевказаним критеріям щодо їх достатності, належності та допустимості, що підтверджували б наявні ознаки (обставини) навмисного подання саме відповідачем недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.
Не погодившись з рішенням суду Департамент подав апеляційну скаргу, в якій просив, рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд ухвалив рішення з порушенням матеріальних та процесуальних норм права. А саме, суд не прийняв до уваги надані заперечення та посилання на норми чинного законодавства та судову практику з аналогічних питань. 20.04.2022 року ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , Відповідач) через Єдиний державний веб-портал електронних послуг (Портал Дія) (далі – Портал Дія) самостійно облікувала себе та сина і отримала електронні довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (далі – довідка ВПО). Після отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, Відповідач також через Портал Дія оформила допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам. Встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи та видача довідки про взяття на облік відбувається на підставі заяви у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, а призначення та виплата допомоги оформлюється на підставі окремої заяви у Єдиній інформаційній системі соціальної сфери. Пунктом 5 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 (далі - Порядок №332) регламентовано, що внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги. Окрім того, Порядком №332 та Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01.10.2017 № 509 (далі - Порядок №509) зобов`язано внутрішньо переміщених осіб повідомляти про зміни, які можуть вплинути на право отримання допомоги. У грудні 2023 року при здійсненні вибіркової перевірки особової справи Відповідача, згідно з отриманою інформацією з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, було встановлено, що Відповідач була знята з обліку 14.11.2022 (про що свідчить скріншот довідки з історією руху по РНОКПП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який був наданий до суду першої інстанції і знаходиться у матеріалах справи). Водночас Відповідач продовжувала отримувати кошти допомоги протягом періоду з грудня 2022 по грудень 2023 включно, у зв`язку з чим виникла переплата у розмірі 65000,00 гривень (шістдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок). Відповідно до пункту 29 Порядку 332 у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Матеріалами справи документально доведено, що Відповідач 14.11.2022 самостійно знялась з обліку як внутрішньо переміщена особа, та не повідомила про це Управління (довідка з історією руху по РНОКПП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Оскільки, Відповідач самостійно прийняла рішення про зняття з обліку, як внутрішньо переміщена особа, то остання чітко усвідомлювала, що це призведе до позбавлення її права на отримання такої допомоги. В той же час, Відповідач так і не повідомила Позивача про зміни, які вплинули на її право на отримання даної допомоги. Отже, Відповідач знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомила Позивача про них, в наслідок чого неправомірно отримав надміру виплачену допомогу за період з грудня 2022 по грудень 2023 року, що є зловживанням з її боку. Таким чином, вина зі сторони Відповідача при отриманні надміру виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у справі № 336/5677/25, рішення за якою оскаржується, доведена Департаментом у повному обсязі.
30 грудня 2025 року надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, також вважає, заперечує проти апеляційної скарги, вважає її безпідставною необґрунтованою, та такою, яка не підлягає задоволенню. Після повернення до місця постійної реєстрації особисто звернулася до Немишлянського управління соціального захисту населення м. Харкова, де подала заяву про зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи. Під час звернення жодних роз`яснень щодо необхідності подання окремої заяви про припинення виплати грошової допомоги ОСОБА_1 надано не було. Відповідачка діяла на підставі наданих їй бланків та усних роз`яснень посадових осіб органу соціального захисту, добросовісно та відкрито. Крім того, Немишлянським управлінням соціального захисту населення м. Харкова було зафіксовано технічну неможливість обробки відповідних даних, у зв`язку з чим подані нею документи та відомості були направлені до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, що підтверджується письмовим документом. ОСОБА_1 не подавала неправдивих відомостей, не приховувала жодної інформації та не вчиняла дій, спрямованих на незаконне отримання коштів. Після її зняття з обліку ВПО виплати продовжували надходити, що об`єктивно створювало у відповідачки обґрунтоване переконання в їх правомірності, оскільки жодних повідомлень про припинення виплат або виникнення переплати вона не отримувала. Апеляційна скарга не містить жодних доказів того, що вона усвідомлювала незаконність отримання коштів або діяла умисно. Позивач посилається на те, що відповідачці нібито надсилались листи з вимогою повернути надміру виплачені кошти. Разом з тим, такі листи надсилались на адресу її перебування як ВПО, де вона фактично не проживала, а також відсутні докази їх реального вручення їй. ОСОБА_1 не отримувала жодних повідомлень від АТ «Укрпошта» чи інших служб зв`язку щодо наявності таких листів. Сам факт виготовлення або направлення листа без підтвердження його вручення не може вважатися належним доказом повідомлення особи. Переплата, на яку посилається позивач, виникла внаслідок дій (бездіяльності) органу соціального захисту, який після її зняття з обліку ВПО не припинив нарахування виплат. Посилалась на те, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Апеляційна скарга фактично зводиться до повторення доводів, які вже були предметом оцінки суду першої інстанції і не містить нових обставин або доказів, що могли б спростувати ухвалене рішення.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до довідки від 20.04.2022 №2302-7500214159 та 20.04.2022 №2302-7500214158 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі-ВПО) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстровані за місцем проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_2 (а.с. 15-16). 
Відповідно до квитанції рішення про призначення переміщеним особам на проживання від 18.07.2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надано за категорією працездатності розмір допомоги 2 000 грн. та на дитину категорія працездатності дитина до 18 років, розмір допомоги 3 000 грн., загальна сума допомоги на сім`ю 5 000 грн., закінчення дії терміну довідки 01.01.2054 року (а.с. 17).
Відповідно до довідки наданої до матеріалів справи ОСОБА_1 знялася з місця реєстрації 14.11.2022 року з відміткою «Повернення до покинутого місця постійного проживання» (а.с. 18).
З наданої довідки-розрахунок переплати від 18.06.2025 року вбачається, що розмір переплати ОСОБА_1 за період з грудня 2022 по грудень 2023 становить 64 987, 08 грн. Відомостей щодо причин виникнення переплати довідка не містить (а.с. 21).
На адресу відповідачки від 30.01.2024 та 12.04.2024 було направлено повідомлення про припинення та повернення допомоги на проживання ВПО з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти за періоди з 01.12.2022 по 31.12.2023 в сумі 64 987, 08 грн (а.с. 22-23).
Порядок призначення та виплати вказаної допомоги регулюються Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 "Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» в редакції на момент звернення та виплати допомоги, враховуючи гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені Законом України від 20.10.2014 № 1706- VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон №1706-VII).
Частинами 1-4 ст. 4 Закону №1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закон №1706-VII, на момент їх виникнення.
Згідно з пунктом 3 Порядку №332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.
При зверненні до суду представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилалася на ч.1 ст.1212 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, у статті 1215 ЦК України встановлено як загальне правило (поверненню не підлягає допомога, яка виплачена юридичною особою добровільно), так і виключення з нього - відсутність розрахункової помилки зі сторони платника та недобросовісність з боку набувача. Наявність хоча б однієї з таких підстав виключає можливість застосування загального правила.
Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України).
Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначає Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затверджений постановою КМУ від 20.03.2022 №332 (далі – Порядок).
Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 “Про облік внутрішньо переміщених осіб” (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312).
Пунктами 8, 9 Порядку визначено, що перевірка відомостей, зазначених внутрішньо переміщеною особою в заяві, проводиться органами соціального захисту населення, уповноваженою особою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг під час формування та подання заяви засобами Порталу Дія.
Список внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 2 формується органами соціального захисту населення та Мінцифри на підставі поданих заяв після проведення перевірки інформації та подається державному підприємству “Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики”.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, саме сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Враховуючи вищезазначені положення закону, грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила, не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Суд першої інстанції правильно врахував правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15, відповідно до якого правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
За таких обставин, виплата позивачем щомісячної допомоги відповідачу здійснювалась добровільно за відсутності рахункової помилки і одночасно її виплаті не передували жодні недобросовісні дії відповідача, що унеможливлює наявність будь-яких підстав для стягнення з відповідача надміру сплачених сум допомоги.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачка знала про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги та не повідомила належним чином позивача про них, що було б зловживанням з її боку. Крім того, з доданих до позову документів судом не встановлений факт наявності рахункової помилки, що становить предмет доказування у даному спорі, а саме відсутні висновки ревізії, акти перевірок чи службового розслідування, по інформації яких можна було б відстежити причину виникнення помилки при нарахуванні допомоги та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Немишлянського районного суду Харківської області від 12 листопада 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.Ю. Тичкова

Н.П. Пилипчук 

О.В. Маміна