ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

24.03.2026	м. Суми	Справа № 920/1432/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Шишло Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справу № 920/1432/25
за позовом Акціонерного товариства “Укрнафта” (провулок Несторівський, буд. 3-5, м. Київ, 04053) 
до відповідача Акціонерного товариства “Сумихімпром” (вул. Харківська, п/в 12, м. Суми, 40003)
про стягнення 818 183 грн 76 коп.,

представники учасників справи:
від позивача – Юхименко С.В.; 
від відповідача – Щербина Є.Є.;
УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 818 183 грн 76 коп. неустойки відповідно до договору постачання природного газу та про надання послуг замовлення (бронювання) потужності № 24/3294-Г/25 від 25.06.2025.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2025 справу призначено до розгляду судді Джепі Ю.А.
Ухвалою від 28.10.2025 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/1432/25; визначив, що справа є малозначною та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами; надав учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025 (у зв`язку з призначенням судді Джепи Ю.А. на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду) справу призначено до розгляду судді Вдовенко Д.В. 
Ухвалою від 23.12.2025 господарський суд прийняв до провадження справу № 920/1432/25; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
03.12.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 5818 від 03.12.2025), в якому просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач: зазначає, що споживач, спланувавши і замовивши у постачальника необхідний обсяг газу, але будучи не в змозі його використати для виробничих потреб з тих чи інших причин, з урахуванням умов договору, фактично не може скоригувати замовлений обсяг газу в сторону його зменшення; вказує на форс-мажорні обставини, які потягнули за собою припинення виробництва на підприємстві і, як наслідок, недобір (перебір) спожитого природного газу; вказує на те, що розмір заявленої позивачем до стягнення неустойки є несправедливим та надмірно великим у порівняння зі збитками, які фактично відсутні, тому підлягає зменшенню виходячи з принципів розумності та справедливості.
03.12.2025 відповідач подав клопотання (вх. № 6240 від 03.12.2025), в якому просить суд поновити строк на подання відзиву на позовну заяву. Відповідач зазначає, що надати відзив на позовну заяву в установлений судом строк не зміг з поважних причин, оскільки за період з 28.10.2025 по 02.12.2025 на території м. Суми майже 24 години на добу тривають повітряні тривоги, здійснюються систематичні удари агресора по енергетичним об`єктам та іншій інфраструктурі міста, у зв`язку з чим на території Сумської області та м. Суми задіяні планові та аварійні відключення світла, які тривають по 10-14 годин на добу. 
10.12.2025 позивач подав клопотання (вх. № 5953 від 10.12.2025), в якому просить суд долучити до матеріалів справи: лист АТ “Сумихімпром” від 12.11.2025 №1483/22 та акт взаємних розрахунків від 03.11.2025 за період з 01.07.2025 по 03.11.2025, підписаний обома сторонами. 
У період з 23.01.2026 до 26.01.2026 включно суддя Вдовенко Д.В. перебувала у відпустці, у період з 27.01.2026 до 03.02.2026 - на лікарняному.
Ухвалою від 05.02.2026 господарський суд поновив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та прийняв відзив до розгляду; прийняв до розгляду подані позивачем у строк для подання відповіді на відзив докази, що долучені до клопотання (вх. № 5953 від 10.12.2025); призначив розгляд справи по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 03.03.2026, 11:00. 
Ухвалою від 10.02.2026 господарський суд задовольнив заяву представника позивача (вх. № 547 від 06.02.2026) про участь у судових засіданнях у справі 920/1432/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою від 20.02.2026 господарський суд задовольнив клопотання представника відповідача (вх. № 739 від 19.02.2026) про участь у судових засіданнях у справі 920/1432/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
23.02.2026 відповідач подав клопотання (вх. № 923 від 23.02.2026), в якому просить суд відкласти розгляд справи на інший день, у зв`язку з неможливістю його представника прийняти участь у судовому засіданні 03.03.2026.
Ухвалою від 03.03.2026 господарський суд відклав розгляд справи по суті з повідомленням сторін на 24.03.2026, 12:00.
Позивач підтримує позовні вимоги.
Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову. 

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
25.06.2025 між сторонами укладений договір постачання природного газу та надання послуг замовлення (бронювання) потужності № 24/3294-Г/25 за умовами якого позивач зобов`язується постачати природний газ відповідачу в необхідних йому обсягах, а відповідач зобов`язується своєчасно сплачувати позивачу вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (п. 1.1. договору).
Відповідно до п. 1.2. договору постачальник зобов`язується протягом строку дії договору передавати споживачеві природний газ (надалі – газ) та надавати послуги із замовлення (бронювання) потужності щодо кожного періоду та обсягу постачання газу (далі – послуги), а споживач зобов`язується приймати та оплачувати газ та надані постачальником послуги на умовах договору.
Згідно з п. 2.1. договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, встановленими у Специфікаціях.
За умовами п. 2.3. договору загальна вартість договору складається із суми вартостей усіх обсягів газу, поставленого протягом усіх газових місяців та наданих послуг із замовлення (бронювання) потужності протягом строку дії договору.
Пунктом 3.2. договору встановлено, що обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між Сумською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених з урахуванням Кодексу ГРМ. 
Добові планові обсяги постачання газу відповідного газового місяця визначаються шляхом ділення обсягу газу, планованого до постачання у відповідному газовому місяці, на кількість днів у такому газовому місяці. Сторони щомісячно складають та підписують графік постачання газу та замовлення (бронювання) потужності на наступний газовий місяць із зазначенням обсягу газу, що планується до передачі кожної газової доби у відповідному газовому місяці. Щомісячні подобові графіки постачання газу та замовлення (бронювання) потужності є невід`ємними частинами договору, форма яких затверджується додатком № 1 до договору. За домовленістю сторін, добові планові обсяги постачання відповідного газового місяця можуть бути визначені іншим чином та не бути ідентичними (рівними) один одному (п. 3.3. договору).
Відповідно до п. 3.5., 3.6. договору обсяги газу щодо кожного газового місяця, вказані в п. 1.4. договору, є орієнтовними та можуть змінюватись як в більшу, так і в меншу сторону, до укладення сторонами подобового графіку постачання газу та замовлення (бронювання) потужності на відповідний газовий місяць.
Місячний обсяг відбору (споживання) газу споживачем не повинен перевищувати замовлений обсяг газу більш ніж на ±5%.
Згідно з п. 3.7. договору коригування (перегляд) планових місячних обсягів природного газу на 01 число розрахункового місяця здійснюється постачальником за письмовою заявою споживача у разі, якщо споживач направив постачальнику заяву про зміну планових обсягів газу не менше ніж за 3 (три) календарні дні до початку розрахункового періоду.
За умовами п. 3.8. договору режим постачання та споживання замовлених обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило, рівномірно, виходячи із середньодобової норми (далі - добова норма), яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно з узгодженим сторонами графіку (у випадку нерівномірного споживання).
Пунктами 3.11., 3.12., 3.13. договору визначено, що підписаний споживачем графік постачання газу та замовлення (бронювання) потужності на відповідний газовий місяць є підтвердженням наміру, технологічної та фінансової можливості споживача придбавати газ у відповідному газовому місяці в обсягах, визначених щодо кожної газової доби та, враховуючи п. 1.2. договору, є підставою для замовлення (бронювання) постачальником у оператора ГТС України відповідної потужності, необхідної для постачання природного газу споживачу. 
Постачальник підтверджує обсяги газу, визначені у щомісячних подобових графіках постачання газу та замовлення (бронювання) потужності, складених відповідно до п.3.3. договору, у оператора ГТС України у строки, порядку та на умовах, які визначені чинним законодавством України. 
Коригування добових обсягів газу, визначених подобовим графіком постачання газу та замовлення (бронювання) потужності на відповідний місяць, здійснюється виключно за письмовою заявою споживача, скан-копія якої має бути надана постачальнику шляхом направлення електронного листа на електронну адресу постачальника, не пізніше, ніж за 2 (два) календарні дні до початку газової доби, щодо якої подається коригування. У випадку наявності у споживача особистого кабінету, коригування може бути проведено через такий особистий кабінет із врахуванням строків, встановлених вище. У випадку порушення строків, зазначених у даному пункті, коригування не проводиться, а обсяг газу залишається таким, який сторони погодили у графіку постачання газу та замовлення (бронювання) потужності на відповідний газовий місяць.
Згідно з п. 3.14. договору, у випадку погодження сторонами коригувань у відповідному газовому місяці постачання, сторони складають та підписують подобовий графік постачання газу та замовлення (бронювання) потужності на відповідний газовий місяць, в якому зазначаються відкориговані обсяги газу. В такому випадку, подобовий графік постачання газу та замовлення (бронювання) потужності на відповідний газовий місяць, складений пізнішою датою, вважається чинним і відміняє дію попереднього подобового графіку постачання газу та замовлення (бронювання) потужності на відповідний газовий місяць. При цьому, сторони підтверджують і розуміють, що коригування графіку постачання газу та замовлення (бронювання) потужності і, відповідно, послуг із замовлення (бронювання) потужності можуть застосовуватись виключно лише щодо майбутніх газових діб періоду постачання.
За умови своєчасного звернення Споживача із зазначеною у п.3.13 заявою та наявності додаткового обсягу газу Постачальника (при коригуванні в сторону збільшення), вказаний у такій заяві Споживача обсяг газу вважається підтвердженим (п. 3.15 договору).
Відповідно до п. 3.16.3. договору допустиме відхилення споживання обсягу природного газу протягом кожної газової доби встановлюється сторонами у розмірі ± 10 (десять) % від затвердженого графіком постачання газу та замовлення (бронювання) потужності обсягу на відповідну газову добу (надалі – допустиме відхилення). За перевищення споживачем допустимого відхилення встановлюється відповідальність згідно з п.7.8 та п.7.9 договору. Перевищенням вважається збільшення абсолютної величини відсоткового значення (10%) незалежно від знаку (+ або -).
За умовами 5.4.10 договору у разі необхідності різкої зміни обсягів споживання газу (більше ніж на 50 % від середньодобового обсягу) споживач зобов`язується повідомити про це постачальника та оператора ГРМ/ГТС не пізніше ніж за три доби до такої зміни.
Згідно з п. 7.5. договору, за перевищення розміру допустимого відхилення споживач, додатково до компенсації збитків, сплачує постачальнику за його вимогою, складеною та направленою відповідно до п.7.8 та п.7.9 договору, неустойку, яка нараховується на весь обсяг перевищення. Неустойка нараховується на кожну газову добу, в якій відбулося перевищення розміру допустимого відхилення.
Згідно з п. 7.8. договору за перевищення допустимого відхилення, а саме, збільшення абсолютної величини відсоткового значення (10%) зі знаком «-» (недобору споживачем газу більше ніж 10% (десять відсотків) в одній газовій добі від погодженого обсягу), неустойка щодо відповідної газової доби, в якій відбулось дане порушення, розраховується наступним чином: неустойка = весь обсяг перевищення за відповідну газову добу х (ціна газу за договором на період, в якому відбулось порушення, за 1000,0 кубічних метрів газу, грн. – маржинальна ціна продажу природного газу за 1000,0 кубічних метрів газу, грн.) Маржинальна ціна продажу – ціна, по якій постачальник зобов`язаний продати невибраний споживачем обсяг газу оператору ГТС. Знак «-» означає «мінус»; Знак «=» означає «дорівнює»; Знак «х» означає «помножити».
Відповідно до п. 7.10. договору нарахування та сплата штрафних санкцій, відшкодування збитків та будь-яка компенсація за договором здійснюється на підставі письмової вимоги сторони, яка має право на застосування/нарахування таких санкцій (надалі – письмова вимога або вимога) і у строки, визначені в такій письмовій вимозі.
Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 30.09.2025 в частині постачання газу, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 11.1. договору в редакції додаткової угоди № 3 від 28.08.2025).
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, відповідач порушив умови договору, перевищив допустиме відхилення споживання обсягу природного газу, у зв`язку з чим на підставі п. 7.8. договору відповідачу нарахована неустойка в загальній сумі 818 183 грн 76 коп., в тому числі за липень 2025 року в сумі 809 918 грн 94 коп., за серпень 2025 року в сумі 8264 грн 82 коп. 
14.08.2025 позивач направив відповідачу вимогу № 01/01/24/04-02/03/13101 про сплату неустойки за липень 2025 року протягом 7 (семи) календарних днів від дати отримання листа; 22.09.2025 - вимогу № 01/01/24/04-02/03/15303 про сплату неустойки за серпень 2025 року протягом 7 (семи) календарних днів від дати отримання листа.
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 526, 629 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За приписами ст. 217 ГК (в редакції чинній на дату укладення договору) господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та / або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.
За змістом статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У ч. 1 ст. 230 ГК унормовано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч.4 ст.231 ГК розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.
До моменту порушення зобов`язання боржником неустойка виконує функцію сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» (далі - Закон) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.
Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Правила постачання природного газу затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила).
Відповідно до п. 1 розділу VII Правил відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: 1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою.
Цим розділом Правил визначено порядок відшкодування збитків, а не штрафних санкцій.
У постанові від 15 листопада 2024 року у справі № 904/1553/23 Верховний Суд у питанні чи мають право сторони самостійно визначити в договорі вид санкції, яка підлягає застосуванню та чи вправі суд самостійно встановлювати правову природу такої санкції, здійснювати її перекваліфікацію, зазначив таке. 
Майново-господарські зобов`язання мають цивільно-правову природу і регулюються передусім нормами ЦК із визначенням ГК лише окремих їх особливостей (зазначене прямо передбачено частиною першою статті 175 ГК). Цивільне ж право відзначається загальнодозвільним правовим режимом - "дозволено все, що не заборонено".
Однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (п.3 ч.1 ст.3 ЦК). За змістом цієї засади сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК).
Принцип свободи договору полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.
Відсутність у законі дозволу передбачити в договорі ту чи іншу умову не є рівнозначною забороні включення такої умови в договір.
Сторони не позбавлені права встановити в договорі на випадок порушення його умов такий платіж, який вони вважатимуть за необхідне (відшкодування збитків, штраф тощо), якщо це не заборонено законом.
Отже, необхідним є встановлення змісту умови договору та справжнього волевиявлення сторін. Якщо у договорі сторони заздалегідь узгодили вид та розмір санкції (її конкретний грошовий вираз), зокрема шляхом встановлення порядку розрахунку, така умова є обов`язковою для виконання.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Об`єднана палата зазначила, що в разі узгодження сторонами санкції у вигляді штрафу та закріплення її в договорі суд не має вдаватися до її перекваліфікації на збитки за відсутності ознак зловживання свободою договору чи прямої законодавчої заборони.
Суд встановив, що у п. 7.5., 7.8., 7.9. договору сторони в межах принципу свободи договору встановили санкцію у виді неустойки та передбачили порядок її розрахунку, що не суперечить вимогам законодавства.
Норми Правил самі по собі не змінюють правову природу вказаних умов договору, не надають підстав для іншого тлумачення чи перекваліфікації спірної санкції.
Суд також зазначає, що укладений між сторонами договір не є типовим у розумінні ст. 179 Господарського кодексу України (в редакції чинній на дату укладення договору).
Відповідно до Закону (ст. 12) та Правил (п.3 ч. 1 розд. 1) постачання природного газу за договором, який має відповідати типовому, здійснюється побутовим споживачам та у разі постачання природного газу постачальником "останньої надії". Договір постачання природного газу між іншими споживачами та їх постачальниками укладається відповідно до вимог чинного законодавства України.
На підставі п. 7.8. договору позивач нарахував відповідачу неустойку в загальній сумі 818 183 грн 76 коп., в тому числі за липень 2025 року в сумі 809 918 грн 94 коп., за серпень 2025 року в сумі 8264 грн 82 коп., з урахуванням погоджених сторонами у додатках до договору обсягів постачання газу на липень, серпень 2025 року на кожну газову добу, обсягів фактично спожитого природного газу за кожну газову добу згідно з остаточними алокаціями на інформаційній платформі Оператора ГТС України, ціни газу за договором на період, в якому відбулось порушення, маржинальної ціни продажу (ціна, по якій постачальник зобов`язаний продати невибраний споживачем обсяг газу оператору ГТС).
В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує на обставини форс-мажору. Відповідач зазначає, що протягом липня - серпня 2025 року, у зв`язку з веденням бойових дій на кордоні України, загострилась безпечна ситуація в Сумському регіоні. Це призвело до збільшення інтенсивності військових обстрілів м. Суми. Виробничі потужності АТ «СУМИХІМПРОМ» також піддавалися ударам БпЛА, що призвело до пошкодження (зруйнування) приміщень та обладнання. Зазначені обставини вплинули на тимчасові зупинки виробничих процесів на підприємстві, а також потребували додаткового часу для усунення перешкод і відновлення виробництва, в тому числі і тих, що пов`язані з використанням природного газу. У зв`язку із завданням агресором ракетних (БПЛА) ударів по енергетичній структурі в Сумському регіоні АТ «Сумиобленерго» неодноразово були задіяні аварійні відключення АТ «Сумихімпром» від електропостачання з метою проведення ремонтних та відновлювальних робіт. За даними диспетчерської служби АТ «Сумихімпром» було змушене зупиняти виробництво внаслідок знеструмлення електроенергії. В ніч з 11 на 12 серпня 2025 року агресором було завдано удар БпЛА по приміщенню цеху внаслідок чого було пошкоджено приміщення, обладнання, а також газопровід з наявним у ньому газом, внаслідок чого відбулося його загорання. За попередніми даними втрати природного газу склали 5580 м. куб. Зазначені обставини в подальшому вплинули на використання АТ «СУМИХІМПРОМ» природного газу в більшому об`ємі ніж було замовлено за графіком в серпні 2025 року. За вказаним фактом УБСУ в Сумській області відкрито кримінальне провадження.
За приписами ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Суд зазначає, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.
Відповідно до листа від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України на підставі ст. 14, 14-1 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні”, Статуту ТПП України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію рф проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”. Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Водночас, лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
Відповідно до п. 9.1.-9.8. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків за договором, якщо це невиконання є наслідком форс-мажорних обставин. 
Під форс-мажором розуміють будь-яку подію або обставину поза розумним контролем сторони, що посилається на форс-мажор, внаслідок або в результаті якої така сторона не виконує будь-яке або будь-які зобов`язання за договором, і така сторона не могла попередити або подолати таке невиконання розумними зусиллями зі своєї сторони. Форс-мажор включає наступні події та обставини, які виникли після підписання договору внаслідок непередбачених сторонами подій надзвичайного характеру: страйки, локаути та інші виробничі конфлікти; законодавчі акти, закони, підзаконні акти, правила, постанови та/або накази уряду або урядових органів або їх представників, або інших суб`єктів, що перебувають під контролем або у власності уряду, або дотримання таких законодавчих актів, законів, правил, постанов та/або наказів, які безпосередньо стосуються сторони, в тому числі такі, внаслідок яких виконання договору однією із сторін стає невигідним або економічно недоцільним та/або роблять незаконним виконання будь-якою із сторін її зобов`язання за договором; дії неприятельських держав, війни або військові дії, громадянські та військові заворушення, блокади, повстання, заколоти, епідемії, карантинні обмеження; стихійні лиха, в тому числі блискавки, пожежі, буревії, штормове попередження, сейсмічні хвилі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, природні катаклізми та несприятливі погодні умови; - вибухи, пожежі, аварії, поломки або відмови механізмів/переробного обладнання на газотранспортній системі або у видобувній системі; подія форс-мажору, належним чином оголошена за договірними домовленостями будь-якої із сторін з Оператором ГТС України відносно доступу до газотранспортної системи, що стосується передачі і прийняття газу за договором.
Сторона не буде вважатись такою, що порушує будь-яке із своїх зобов`язань за договором і не буде нести відповідальність за будь-яку затримку у виконанні або за невиконання будь-яких своїх зобов`язань за договором, якщо таке виконання стає неможливим, зазнає перешкод або затримок внаслідок обставин форс-мажору. 
Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим органом. 
Сторона, стосовно якої мають місце обставини форс-мажору, які перешкоджають їй виконувати свої зобов`язання за договором, зобов`язується негайно (але в будь-якому випадку, не пізніше 3 (трьох) календарних днів з дня настання таких обставин) повідомити іншу сторону про настання (або припинення) таких обставин. Неповідомлення або невчасне повідомлення позбавляє сторони права посилатися на настання таких обставин. 
Строк виконання зобов`язань відкладається відповідно до часу, на протязі якого будуть діяти такі обставини. 
Якщо обставини форс-мажору тривають або, за обґрунтованими розрахунками триватимуть більше ніж 45 (сорок п`ять) послідовних днів, кожна сторона може припинити дію договору, повідомивши іншу сторону про це в письмовій формі. 
Виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за газ, який поставлений до виникнення форс-мажорних обставин.
Суд встановив, що відповідач не повідомляв позивача про обставини, на які вказує, в порядку та строки визначені у розділі 9 договору, такі докази в матеріалах справи відсутні. За цих обставин, з урахуванням умов п. 9.5. договору, суд вважає відсутніми підстави для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань. Суд також враховує, що інформація у листі АТ "Сумиобленерго" від 29.10.2025 щодо перерв в електропостачання не містить даних про те, що вказані відключення були аварійними. Пошкодження приміщення та газопроводу внаслідок ударів БПЛА відбулося 12 серпня 2025 року, і як вказує відповідач пошкодження газопроводу призвело до використання природного газу в більшому об`ємі ніж було замовлено за графіком в серпні 2025 року (у справі стягується неустойка за недобір природного газу). 
Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.
Оцінюючи обставини справи суд дійшов висновку про відсутність підстав у даному випадку для застосування правового механізму зменшення розміру неустойки. Суд враховує, що розмір заявленої неустойки не є завищеним, неустойка розрахована виходячи з різниці погоджених сторонами у додатках до договору обсягів постачання газу на липень, серпень 2025 року на кожну газову добу та обсягів фактично спожитого природного газу за кожну газову добу згідно з остаточними алокаціями на інформаційній платформі Оператора ГТС України, із застосуванням різниці між ціною газу за договором на період, в якому відбулось порушення та ціною, по якій постачальник зобов`язаний продати невибраний споживачем обсяг газу оператору ГТС. Суд враховує, що відповідач не звертався до позивача щодо коригування добових обсягів природного газу у порядку визначеному договором (такі докази в матеріалах справи відсутні). Твердження відповідача про можливість коригування обсягів постачання тільки в сторону збільшення суд вважає необґрунтованими з урахуванням змісту п. 3.5., 3.13, 3.14 договору. Також суд враховує, що у листі від 12.11.2025 відповідач вказав, що не заперечує проти погашення неустойки, підписав акт звірки з відображенням заборгованості за неустойкою, водночас під час розгляду справи в суді просив суд у задоволенні позову відмовити. 
За викладених обставин суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 818 183 грн 76 коп. неустойки за липень, серпень 2025 року.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю. 

2. Стягнути з Акціонерного товариства “Сумихімпром” (вул. Харківська, п/в 12, м. Суми, 40003, код ЄДРПОУ 05766356) на користь Акціонерного товариства “Укрнафта” (провулок Несторівський, буд. 3-5, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 00135390) 818 183 грн 76 коп. неустойки, 9818 грн 21 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 30.03.2026.

Суддя	Д.В. Вдовенко