П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/10060/25	

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,
повний текст судового рішення
складено 12.11.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПРО-МАКС» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару, -

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2025 року ТОВ «ПРО-МАКС» (далі – позивач) звернулось до суду з позовом до Одеської митниці (далі – відповідач), в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UА500500/2025/000120/2 від 03.03.2025 року. 
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2025/000190.
В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що документи, подані для митного оформлення товару за ціною контракту, відповідають вимогам ст.53 МК України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх данні піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року позов задоволено повністю.
Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «ПРО-МАКС» є юридичною особою та зареєстровано 03.12.2020 року. Основним видом діяльності є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля. Інші види: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 52.24 Транспортне оброблення вантажів, 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування та 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.
З метою здійснення господарської діяльності, між ТОВ «ПРО-МАКС» (покупець) та Компанією «KALE KILIT VE KALIP SAN. A.S.» (продавець) 15.11.2021 року було укладено контракт №151121 (далі - Контракт), відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує та оплачує дверну фурнітуру (замки, циліндри та супутні товари) виробництва Туреччини. (п.1.1 Контракту)
До ціни товару при будь-якому способі поставки включається вартість упаковки, маркування, тари. Доставка (транспортування) та страхування може додатково включатись в ціну товару в залежності від умов поставки відповідно правилам ІНКОТЕРМС-2010 (п.2.2 Контракту)
Оплата здійснюється в доларах США на підставі виставленого рахунку продавця протягом 90 днів з моменту отримання вантажу (п.5.1 Контракту)
Умови поставки узгоджуються в специфікаціях на поставку кожної окремої партії товару (п.6.1 Контракту)
Відповідно до додаткової угоди №3 до Контракту від 20.09.2022 року, п.1.1 Контракту узгоджено викласти таким чином: продавець продає, а покупець купує і оплачує дверну фурнітуру (замки, циліндри та супутні товари) торгової марки KALE (TMKALE), виробництва Туреччина. 
Відповідно до специфікації №77 від 25.02.2025 року здійснювалась поставка товару на суму 100164,32 дол. США, умови поставки: FCA Tekirdag. 
Відповідно до інвойсу №ІК02025000000038 від 25.02.2025 року покупцем придбано товар на суму 100164,32 дол. США. 
Відповідно до договору №161222 про надання транспортних та експедиційних послуг у міжнародному та міжміському сполученні від 16.12.2022 року, Довідки про транспортні витрати №54 від 27.02.2025 року та рахунку на оплату №54 від 27.02.2025 року ТОВ «АГРОМЕХАНІЗМ-ПЛЮС» були надані ТОВ «ПРО-МАКС» послуги з транспортування вказаного товару на суму 110343,00 грн..
Декларантом ПП «СВК Компані» відповідно до договору-доручення на брокерське обслуговування, подано митну декларацію UA25UA500500006984U7 від 03.03.2025 року на товар: 
1. Замки з недорогоцінних металів, що використовуються для дверей будівель: Замки врізні, металеві (корпус - оцинкована сталь), циліндрові, призначені для металевих дверей: арт.25700000078 (STEEL DOOR LOCK,25760, CP), бексет: 60 мм., циліндр не включений, розміри: висота 140 мм., висота лицьової планки 220 мм., ширина 28 мм. - 3600 шт. Замкиврізні, металеві (корпус - оцинкована сталь), циліндрові (STEEL DOOR LOCK, 252R, W/O STR.PLT., CP), циліндр не включений, бексет: 60мм., розміри: висота 210 мм., висота лицьової планки 300 мм., ширина 28 мм., призначені для установки в металеві двері, арт.252R0000078 - 11440 шт.Замкиврізні, металеві (корпус - оцинкована сталь), циліндрові, вузькопрофільні, призначені для алюмінієвих дверей без відповідної планки і декоративної накладки: арт.15335000032 (MORTISE LOCK, 153 35, NP), бексет: 35 мм., циліндр не включений, розміри: висота 172,5 мм., висота лицьової планки 240 мм., ширина 23 мм. - 1200 шт.. Замки врізні, металеві ( корпус - оцинкована сталь), циліндрові, вузькопрофільні, призначені для ПВХ дверей: арт.153P3500032 (MORTISE LOCK, 153P 35, CP) , бексет: 35 мм., циліндр не включений, лицьова та відповідна планки: хромована сталь, розміри: висота 172,5 мм., висота лицьової планки 240 мм., ширина 16 мм. - 1200 шт.. Замки врізні, металеві ( корпус - оцинкована сталь), циліндрові, вузькопрофільні, призначені для алюмінієвих дверей без відповідної планки та декоративної накладки: арт.15520000009 (MORTISE LOCK, 155 20, NICKEL PLATED, W/O), бексет: 20 мм., циліндр не включений, планка з нікельованим покриттям, розміри: висота 172,5 мм., висота лицьової планки 240 мм., ширина 23 мм. - 480 шт.. Замки врізні, металеві (корпус - оцинкована сталь), циліндрові, вузькопрофільні, призначені для алюмінієвих дверей без відповідної планки і декоративної накладки:арт.15525000009 (155-25 BODYLOCK, W/O CYLINDER, NICKEL), бексет: 25 мм., циліндр не включений, планка з нікельованим покриттям, розміри: висота 172,5 мм., висота лицьової планки 240 мм., ширина 23 мм. - 240 шт.Замкиврізні, металеві ( корпус - оцинкована сталь), циліндрові, вузькопрофільні, призначені для алюмінієвих дверей без відповідної планки і декоративної накладки: арт.15535000005 (155-35 BODYLOCK NIKEL, W/O CYLINDER), бексет: 35 мм., циліндр не включений, планка з нікельованим покриттям, розміри: висота 172,5 мм., висота лицьової планки 240 мм., ширина 23 мм. - 120 шт.. Країна виробництва TR Торговельна марка - KALE Виробник - KALE KILIT VE KALIP SANAYI A.S.;
2. Замки з недорогоцінних металів, що використовуються для дверей будівель: Замки врізні, металеві ( корпус - оцинкована сталь), сувальдні, призначені для металевих дверей: арт.252RL000026 (STELL DOOR LOCKS), хром, бексет: 60мм., 5 ключів - 240 шт.. Країна виробництва TR Торговельна марка - KALE Виробник - KALE KILIT VE KALIP SANAYI A.S.;
3. Частини замків, що використовуються для дверей будівель: Циліндровий механізм під хрестоподібний тип ключа, корпус - латунь MS 58: арт.164F0000004 (CYLINDER, F, BP, 5K), 5 ключів - 720 шт.. Циліндрові латунні 6-пінові механізми 164 SMC з рівнем секретності механізмів - 91000 комбінацій, з 5 перфоключами, ключ-вертушка: арт.164SMC00158 (CYLINDER, SMC 45+10+35=90MM, NP, 5K), нікель, 5 ключів, з вертушкою - 360 шт.. Циліндрові латунні 6-пінові механізми 164 SMC з рівнем секретності механізмів - 91000 комбінацій, з 5 перфоключами, ключ-вертушка: арт.164SMC00140 (CYLINDER, SMC 35+10+55=100MM, NP, 5K), нікель, 5 ключів, з вертушкою - 360 шт.. Циліндрові латунні 6-пінові механізми серії 164 SXC зі штоком під вертушку, корпус-латунь, з рівнем секретності механізмів - 91000 комбінацій, з 5 перфоключами: арт.164SXC00013 (164SXC 40+10+26=76MM CYLINDER, NP, 5K), нікель, 5 ключів - 432 шт.. Країна виробництва TR Торговельна марка - KALE Виробник - KALE KILIT VE KALIP SANAYI A.S.;
4. Вироби з недорогоцінних металів: Засувка для дерев`яних дверей, корпус - оцинкована сталь, засувка- сплав цинку, латунне покриття: арт.25140000001 (MORTISE LOCK, 25140, BP), відповідна планка - латунь - 120 шт. арт.25140000002 (MORTISE LOCK, 25140, NP), відповідна планка - нікель - 120 шт.. Країна виробництва TR Торговельна марка - KALE Виробник - KALE KILIT VE KALIP SANAYI A.S..
На вимогу митного органу, уповноваженою особою позивача 03.03.2025 року було надіслано лист №03/03/25-1, згідно якого надано пояснення виявлених невідповідностей, а також надані деякі з затребуваних документів.
Однак, 03.03.2025 року карткою відмови №UA500500/2025/000190 в оформленні вказаної митної декларації декларанту було відмовлено та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000120/2.
Підставою для відмови в оформленні митної декларації стало те, що в поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, про що повідомлено декларанту, а саме:
1) в копії митної декларації країни відправлення наявне посилання на V25153097211086067427484/1 та V25153097211086067427484/2 від 26.02.2025 року, які до митного оформлення не надавалися; 
2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 року №599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте, до митного оформлення надано лише довідку про транспортні витрати.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною договору було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч.2 ст.53 МК України. При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару містять розбіжності, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. В рішенні не обґрунтовано, в чому полягали об`єктивні сумніви у митній вартості, заявленій позивачем, неточності у визначеній митній вартості.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі - МК України).
Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).
Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 ст.54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.
При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Так, як зазначено вище, однією з підстав прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів стало те, що в копії митної декларації країни відправлення наявне посилання на V25153097211086067427484/1 та V25153097211086067427484/2 від 26.02.2025 року, які до митного оформлення не надавалися.
З цього приводу представник позивача у позові зазначив, що документ ТРS Е-Fature V25153097211086067427484/1 та V25153097211086067427484/2 від 26.02.2025 року - це номер електронного документа, що в електронній базі Туреччини формується експортером при митному оформленні. 
Таким чином, митниця посилається на відсутність документу E-Fatura який є електронним та сформованим на виконання вимог законодавства країни відправника, тобто Туреччини, що на думку колегії суддів є безпідставним.
Разом з цим, як вірно зазначив суд першої інстанції, у вказаній вище декларації наявне посилання на інвойс, тобто основний документ на підставі якого здійснюється поставка товару, за яким в повній мірі можливо ідентифікувати експортну операцію з конкретною поставкою.
Щодо посилання в оскаржуваному рішенні на ненадання декларантом документів, які в повній мірі підтверджують витрати на транспортування, колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем до митного оформлення були надані копія договору №161222 від 16.12.2022 року укладеного між ТОВ «АГРОМЕХАНІЗМ-ПЛЮС» та ТОВ «ПРО-МАКС» про надання транспортних та експедиційних послуг у міжнародному та міжміському сполученні, Довідка про транспортні витрати №54 від 27.02.2025 року та рахунок на оплату №54 від 27.02.2025 року.
Відповідно до вказаних документів, виконавцем були надані такі послуги: 
- міжнародне перевезення вантажів автотранспортом по єдиному міжнародному документу CMR, маршрут Tekirdag (Туреччина) – п/п Рені, а/м НОМЕР_1 /ВН0758XF на суму 77032,00 грн.;
- міжнародне перевезення вантажів автотранспортом по єдиному міжнародному документу CMR, маршрут п/п Рені – Теплодар, а/м НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на суму 33311,00 грн.;
- разом: 110343,00 грн..
Таким чином, доводи митниці про ненадання декларантом документів на підтвердження транспортних витрат є безпідставними.
Колегія суддів зазначає, що сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Також необхідно зазначити, що підроблення документів повинно бути підтверджено належними доказами, зокрема, експертними висновками, а не припущеннями.
Таким чином, колегія суддів не вбачає будь-яких розбіжностей в поданих до митного оформлення товару декларантом позивача документах, які стосуються перевезення товару, висловлені митним органом зауваження та розбіжності не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про ціну та партію товару.
Також колегія суддів, стосовно витребування митним органом додаткових документів, вважає за необхідне зазначити, що Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 року у справі №804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
У цій поставної Верховний Суд звернув увагу, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.
З цього приводу слід зазначити, що якщо позивачем надані документи, які підтверджують митну вартість товару, що заявлена у митній декларації, вимога щодо надання додаткових документів і посилання на ненадання таких документів, як на підставу для відмови у митному оформленні товару, за заявленою позивачем митною вартістю, є безпідставними.
Також як зазначено в оскаржуваному рішенні та встановлено судом першої інстанції, за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій товарами, відповідно до статті 59-63 МК України неможливо застосувати метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.
При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.
Орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.
Натомість, у п.33 оскаржуваного рішення, у якому мають бути викладені обставини прийняття рішення, зазначено лише посилання на митні декларації, в порівняння з якою співставлялась вартість товару. 
В пункті 33 оскаржуваного рішення митний орган лише констатує неможливість застосування методів за ціною договору щодо ідентичних та подібних товарів у зв`язку із відсутністю у Митниці такої інформації.
З цього приводу необхідно зазначити, що відомості, які містяться в ЄАІС Держмитслужби, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, та жодним чином не можуть слугувати визначальним фактором під час прийняття рішення про коригування митної вартості товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР).
Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.
Разом з тим, Верховним Судом сформовано правову позицію, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (Постанови від 21.02.2018 року по справі №820/17417/14, від 04.09.2018 року по справі №818/1186/17).
Отже, враховуючи наведені обставини та висновки, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зауваження, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару. Відповідачем не надано до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містили розбіжності є необґрунтованими, оскільки надані позивачем документи спростовують твердження контролюючого органу про наявність в них розбіжностей та відсутності всіх відомостей, що підтверджують ціну імпортованого товару, зокрема наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалася на документально підтверджених відомостях, що піддавались обчисленню, поданих до митниці документів було достатньо для прийняття рішення про розмитнення товару за ціною Договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
Таким чином, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та в подальшому скориговано митну вартість товару.
Враховуючи все наведене, колегія суддів робить висновок, що відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар, та безпідставно, в порушення ст.58 МК України, здійснив визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням другорядного резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав.
Вищевказане свідчить, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими, а рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2025/000120/2 від 03.03.2025 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2025/000190 є протиправними та належать до скасування.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Одеської митниці – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія