Справа № 167/1162/25  Провадження №33/802/114/26 	Головуючий у 1 інстанції:Шептицька Н. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року         місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., секретаря Зубрицької А.М., представника потерпілої – адвоката Полетила П.С., особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої – адвоката Полетила П.С. на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 29 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, не працюючого,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №435647 від 11.10.2025, ОСОБА_1 11.10.2025 близько 14 год 50 хв в АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав, принижував, нецензурно лаявся, погрожував, чим була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, і за таких обставин своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2КУпАП.
В апеляційній скарзі представник потерпілої – адвокат Полетило П.С., посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить скасувати оскаржену постанову судді та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173–2 КУпАП. Апелянт вказує на те, що суд не взяв до уваги наявність допустимих та належних доказів, які за змістом доводять очевидність скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки потерпілій було завдано психічну шкоду, що стверджується аудіозаписом в телефоні, мало місце домашнє насильство, а не конфліктна ситуація. Вказує про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представника потерпілої, який підтримав скаргу з підстав кладених в ній, ОСОБА_1 , який щодо задоволення апеляції заперечив, суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачають, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційний суд вважає, що розглянувши справу стосовно ОСОБА_1 , суддя місцевого суду, виконавши приписи ст. 280 КУпАП, на законних підставах дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях останнього та обґрунтовано закрив провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Судом першої інстанції були досліджені наявні у справі докази, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №435647 від 11.10.2025, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 форма оцінки ризиків, а також наявні записи. 
Під час апеляційного розгляду, судом досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, надана можливість сторонам надати свої пояснення з приводу подій, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Потерпіла ОСОБА_2 наполягав на тому, що ОСОБА_1 вчинив стосовно неї домашнє насильство, посилаючись на аудіо та відеозаписи.
В свою чергу, ОСОБА_1 заперечувала існування обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_2 щодо вчинення ним противоправних дій стосовно колишньої дружини, наполягаючи при цьому на правдивості своїх показань, зазначив що між ними існує конфліктна ситуація. 
Аналізуючи пояснення сторін, а також наявні аудіо та відеозаписи можливо дійти висновку про те, що між сторонами відбувся побутовий конфлікт (сварка), що неможливо визнати домашнім насильством.
Разом з тим, в апеляційній скарзі представник потерпілої не зазначає які саме докази, окрім пояснень потерпілої, дозволяють дійти висновку, що у ОСОБА_1 був умисел на вчинення будь-яких дій, передбачених в диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Поміж тим, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обставини події, описані у протоколі про адміністративне правопорушення, не дозволяють зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є безпідставними, і такими, що спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, яким надано належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.
Отже за наведених обставин, апеляційний суд вважає правильними висновки судді місцевого суду стосовно відсутності достатніх доказів на підтвердження наявності обставин, передбачених диспозицією зазначеної вище норми закону. А докази, які містяться в матеріалах справи не є такими, що переконливо свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в оскарженій постанові про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та були б підставою для її скасування, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника потерпілої – адвоката Полетила П.С., залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 29 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 ,  - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду         О. М. Клок