Справа № 404/596/26 
Номер провадження 1-кп/404/18/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м. Кропивницький, Україна

Фортечний районний суд міста Кропивницького засідаючи у складі:
Головуючого судді – ОСОБА_1 
із секретарем судового засідання – ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження №62023050010004737 від 06.12.2023 року, стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нерубамйка, Новоархангельського району, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді старшого оператора 1-го відділення взводу протитанкових ракетних комплексів 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , гранатометника першого механізованого відділення першого механізованого взводу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , та солдата резерву 4 взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_3 , у військовому званні «солдат», раніше судимого: 15.07.2025 Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу у сумі 17000 грн,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
за участю учасників судового провадження:
прокурора      ОСОБА_4 ,
захисника      ОСОБА_5 , 
обвинуваченого     ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що він приблизно о 21 год. 00 хв. 17.06.2023 року, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді старшого оператора 1-го відділення взводу протитанкових ракетних комплексів 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , умисно діючи в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самовільно залишив район розташування тимчасової дислокації взводу протитанкових ракетних комплексів 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалася в АДРЕСА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до моменту зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , а саме до 12.06.2024 перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 5 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками: самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану (в редакції КК України 2001 р. від 13.12.2022 р. № 2839-ІХ).
Крім того, ОСОБА_3 , підозрюється в тому, що він 11.11.2024, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді гранатометника першого механізованого відділення першого механізованого взводу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , умисно діючи в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, повторно нез`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_2 , що дислокувалась у АДРЕСА_3 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до моменту прибуття до військової частини НОМЕР_3 , що знаходилась на території АДРЕСА_1 , а саме до 18.08.2025 перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 5 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками: не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану. 
Крім того, ОСОБА_3 , підозрюється в тому, що він приблизно о 08:00 год. 29.09.2025, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді солдата резерву 4 взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_3 , умисно діючи в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, повторно самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_3 , яка дислокувалася на території АДРЕСА_1 , без поважних причин, в умовах воєнного стану та ухилявся від проходження військової служби до моменту затримання працівниками правоохоронних органів біля приміщення за адресою: АДРЕСА_4 , а саме до 11:20 год. 02.12.2025 перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ч. 5 ст. 407 КК України, за кваліфікуючими ознаками: самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що з 17.06.2023 року призваний на військову службу та будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді старшого оператора 1 го відділення взводу протитанкових ракетних комплексів 1 – го механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , з дислокацією в АДРЕСА_2 . Потім, у зв`язку з необхідністю прибути на поховання рідної людини залишив військову частину, перебуваючи вдома за місцем проживання, влаштувався на роботу, де працював не офіційно. 12.06.2024 року самостійно прийшов до військової частини НОМЕР_2 , що дислокувалась у АДРЕСА_3 , там його було зараховано до списків особового складу, командуванням був направлений в напрямку м. Курськ, російської федерації, де отримав поранення, до 18.08.2025 року перебував на лікування. В подальшому був зарахований до списків військової частини НОМЕР_3 , що знаходиться на території Фортечного районного суду міста Кропивницького, залишав військову частину з дозволу командира батальйону. 02.12.2025 р. був затриманий працівниками правоохоронних органів. 
Незважаючи на те, що  ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, визнав частково, його вина в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами:
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2023 р., 06.12.2023 о 15 год. 03 хв. органом досудового розслідування було внесено відомості до ЄРДР №62023050010004737 за ч. 5 ст. 407 КК України за фактом самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_3 17.06.2023 року військової частини НОМЕР_1 (т.1 а.с.1);
- постановою про доручення проведення досудового розслідування групи слідчих та визначення старшого групи від 14.07.2025 р., якою старшим слідчим групи – слідчого Першого слідчого відділу визначено ОСОБА_6 (т.1 а.с. 2-3);
- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №14197 від 26.10.2023 р., за змістом якого наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 08.10.2023 р. №448 завершено службове розслідування за фактом відсутності на військовій службі без поважних причин починаючи з 17.06.2023 р. ОСОБА_3 (т.1 а.с. 4-5);
- наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №448 від 08.10.2023 р. про результати службового розслідування старшому оператору 1-го відділення протитанкових ракетних комплексів 1-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 на старшого солдата ОСОБА_3 накладено дисциплінарне стягнення «Сувора догана», оскільки військовослужбовець відсутній за місцем несення служби (т.1 а.с. 6-8);
- актом службового розслідування №20505 від 09.10.2023 р. за яким в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (т.1 а.с. 9-16);
- рапортом командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 18.06.2023 р., за змістом якого встановлено відсутність у розташуванні частини НОМЕР_1 старшого оператора 1 відділення протитанкових ракетних комплексів 1 механізованого батальйону солдата ОСОБА_3 (т.1 а.с.17);
- витягами з наказів №517 від 21.06.2023 р. про призначення службового розслідування, стосовно ОСОБА_3 за фактом відсутності 17.06.2023 р. у ВЧ НОМЕР_1 ; №1139 від 25.09.2023 про перепризначення виконавців службових розслідувань у військовій частині НОМЕР_1 , відповідальним за проведення службового розслідування визначено ОСОБА_7 ; №15 від 31.01.2023 про призначення ОСОБА_3 на посаду номер обслуги гранатометного відділення протитанкового взводу 1-го механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 ; №78 від 31.03.2023 р. про призначення ОСОБА_3 на посаду старшого оператора 1 –го відділення взводу протитанкових ракетних комплексів НОМЕР_4 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 ; №163 від 21.06.2023 р., про виключення з усіх видів забезпечення в ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_3 ; №173 від 01.07.2023 р., про зарахування ОСОБА_3 в розпорядження командира ВЧ НОМЕР_1 (т.1 а.с.18-19, 20-21, 22, 23, 24, 25);
- бланком отримання пояснень від 22.06.2023 р. старшого сержанта ОСОБА_8 , з яких вбачається, що останній був знайомий з ОСОБА_3 , оскільки разом проходили службу в підрозділі в ВЧ НОМЕР_1 , про наміри самовільного залишення ОСОБА_3 військової частини йому не відомо. Відсутність на шикуванні особового складу виявлено, що ОСОБА_3 самовільно залишив ВЧ та надано розпорядження провести розшукові дії в пункті тимчасового розташування протитанкових ракетних комплексів 1-го механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 (т.1 а.с. 26-29);
- бланком отримання пояснень від 22.06.2023 р. командира 1-го відділення взводу протитанкових ракетних комплексів 1-го механізованого батальйону ОСОБА_9 , з яких вбачається, що останній був знайомий з ОСОБА_3 , оскільки останній проходив службу в підрозділі в ВЧ НОМЕР_1 , про наміри самовільного залишення ОСОБА_3 військової частини йому не відомо. Відсутність на вечірньому шикуванні особового складу виявлено, що ОСОБА_3 самовільно залишив ВЧ та надано розпорядження провести розшукові дії в пункті тимчасового розташування протитанкових ракетних комплексів 1-го механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 (т.1 а.с. 30-33);
- бланком отримання пояснень від 22.06.2023 р. оператора 1-го відділення взводу протитанкових ракетних комплексів, з яких вбачається, що останній був знайомий з ОСОБА_3 , оскільки разом проходив службу в підрозділі в ВЧ НОМЕР_1 , про наміри самовільного залишення ОСОБА_3 військової частини йому не відомо. Відсутність на вечірньому шикуванні особового складу виявлено, що ОСОБА_3 самовільно залишив ВЧ та ОСОБА_8 надано розпорядження провести розшукові дії в пункті тимчасового розташування протитанкових ракетних комплексів 1-го механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 (т.1 а.с. 34-37);
- службовою характеристикою на ОСОБА_3 (т.1 а.с38-39);
- медичною характеристикою на ОСОБА_3 (т.1 а.с.40);
- довідкою-доповіддю командування ВЧ НОМЕР_5 від 24.09.2023 р. по факту самовільного залишення військової частини без зброї військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , старшого солдата ОСОБА_3 (т.1 а.с.41-42);
- довідкою від 21.09.2023 р. за змістом якої особова справа солдата ОСОБА_3 призваного 31.01.2023 р. на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 до відділення персоналу штабу ВЧ НОМЕР_1 не надходила (т.1 а.с.43);
- копією розпорядку дня ВЧ НОМЕР_1 (т.1 а.с.44-45);
- копією книги обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до ВЧ особового складу, яка розпочата 23.04.2023 року, з якої вбачається що солдат ОСОБА_3 прибув до військової частини 17.06.2023 р. (т.1 а.с.46-47);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.12.2023 р., 06.12.2023 о 15 год. 03 хв. органом досудового розслідування було внесено відомості до ЄРДР №62023050010004737 за ч. 5 ст. 407 КК України за фактом самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_3 17.06.2023 року військової частини НОМЕР_1 (т.1 а.с.52);
- постановою про доручення проведення досудового розслідування групи слідчих та визначення старшого групи від 07.10.2025 р., якою старшим слідчим групи – слідчого Першого слідчого відділу визначено ОСОБА_10 (т.1 а.с. 2-3);
- матеріалами службового розслідування проведеного за наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №517 від 21.06.2023 р. на фактом відсутності на військовій службі з 17.06.2023 р. по теперішній час військовослужбовця ОСОБА_3 (т.1 а.с.87);
- копією матеріалів службового розслідування проведеного за наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №1139 від 25.09.2023 р. на фактом відсутності на військовій службі без поважних причин з 17.06.2023 р. по теперішній час військовослужбовця ОСОБА_3 (т.1 а.с.89-132);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.05.2025 р., 26.05.2025 о 16 год. 36 хв. органом досудового розслідування було внесено відомості до ЄРДР №62025170020007042 за ч. 4 ст. 407 КК України за фактом ухилення від військової служби в умовах воєнного стану не повернення військовослужбовця ОСОБА_3 11.11.2024 року військової частини НОМЕР_2 , після перебування у відпустці для лікування після травми (т.1 а.с.133);
- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення №2368/10870 від 26.04.2025 р., за змістом якого наказом командира ВЧ НОМЕР_2 завершено службове розслідування за фактом відсутності на військовій службі без поважних причин починаючи з 11.11.2024 р. ОСОБА_3 (т.1 а.с. 134-135);
- матеріалами службового розслідування проведеного за наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 21.11.2024 р. на фактом не повернення на службу з лікування, гранатометника першого механізованого відділення першого механізованого взводу третьої механізованої роти третього механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_3 (т.1 а.с.136-170);
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.12.2025 р., 01.12.2025 о 12 год. 33 хв. органом досудового розслідування було внесено відомості до ЄРДР №62025150030001391 за ч. 5 ст. 407 КК України за фактом ухилення від військової служби в умовах воєнного стану та самовільне залишення місця несення служби на території Кіровоградської області ОСОБА_3 29.09.2025 року військової частини ВЧ НОМЕР_3 , без поважних причин в умовах воєнного стану (т.2 а.с.20);
- рапортом ст. слідчого Третього слідчого відділу з дислокацією у м. Кропивницькому від 01.12.2025 р. за змістом якого вбачається, що військовослужбовець військової частини ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 , самовільно залишив місця несення служби на території Кіровоградської області без поважних причин в умовах воєнного стану (т.2 а.с.21);
- інформацією командира ВЧ НОМЕР_3 від 09.12.2025 р., з якої вбачається, що відповідно до витягу з наказу А4065 по строковій частині від №269 від 13.05.2025 р. ОСОБА_3 прийнятий на тимчасовий облік та котлове забезпечення у військову частину НОМЕР_3 (т.2 а.с.29);
- матеріалами службового розслідування проведеного відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_3 від 02.12.2025 р. №216, про призначення службового розслідування, за фактом самовільного залишення військової частини солдата ОСОБА_3 (т.2 а.с.30-47).
Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, законність отримання та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушеннях доведеною у повному обсязі, а тому кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану (в редакції КК України 2001 р. від 13.12.2022 р. № 2839-ІХ), за ч. 5 ст. 407 КК України, як не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану та за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану.
Доводи обвинуваченого  ОСОБА_3 та його захисника про те, що у нього не було умислу на вчинення зазначених кримінальних правопорушень, суд розцінює, як спосіб захисту, оскільки вони спростовуються сукупністю досліджених по справі об`єктивних, належних, допустимих доказів, які є послідовними, достатньо вагомими, чіткими, узгодженими між собою, а тому достовірними, достатніми та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року, а тому не викликають сумнівів у суду та покладені в основу вироку.
При призначенні  ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Так, ОСОБА_3  вчинив злочини, віднесені до категорії тяжких. 
Як особа ОСОБА_3  осудний, неодруженого, характеризується позитивно, на обліках у лікарнях не перебуває, одноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» з приводу легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою недостатністю, раніше судимий вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 15.07.2025 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 17000 грн.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого  ОСОБА_3 , який характеризується позитивно, однак раніше судимий, при цьому належних висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини маючого не зняту та не погашену в законному порядку судимість, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням, оскільки його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування ст. ст. 75,76 КК України не встановлено.
До того ж, законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці» №2839-ІХ від 13.12.2022, який набрав чинності 27.01.2023, внесено зміни до статті 69 КК України, відповідно до яких суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, крім випадків засудження особи, зокрема, за кримінальні правопорушення, передбачені статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу.
Оскільки  ОСОБА_3 інкримінуються вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, відсутні правові підстави для застосування вимог ч. 1 ст. 69 КК України при призначенні покарання.
Отже, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, про що просить сторона захисту, у разі засудження за статтею 407 КК України, не передбачено законом та не сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.
Вказане покарання буде відповідати меті покарання, передбаченого ст. 50 КК України та меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженню відсутні.
Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.
Враховуючи вид покарання та порядок його відбуття, запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому  ОСОБА_3 залишити до набрання вироком законної сили.
Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК України.

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
До набрання вироком законної сили залишити  ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , рахувати з 02 грудня 2025 року - дня його затримання.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

  Суддя Фортечного районного суду  міста Кропивницького 	  ОСОБА_1