П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 128/4908/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бондаренко О.І. 
Суддя-доповідач - Канигіна Т.С. 
31 березня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Канигіної Т.С. 
суддів: Кузьмишина В.М. Слободонюка М.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВП № 5 міста Немирова Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про визнання скасування постанови, закриття провадження у справі, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ
04.12.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ВП № 5 міста Немирова Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, у якій просив:
- скасувати постанову ЕНА № 6186810 від 20.11.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП;
- провадження у справі закрити.
ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 23.12.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ВП № 5 міста Немирова Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування постанови, разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху. При цьому будь-яких клопотань процесуального характеру щодо можливості продовження встановленого судом строку для усунення недоліків останніми також не подано.
ІV. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Особа, яка подала апеляційну скаргу, – ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, стверджує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо повернення позовної заяви. 
Скаржник зазначає, що Вінницький районний суд Вінницької області в ухвалі від 09.12.2025 не зазначив банківські реквізити щодо сплати судового збору.
За доводами скаржника, він надав письмові пояснення та просив продовжити строк усунення недоліків та зазначити банківські реквізити щодо сплати судового збору.
V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Згідно зі статтею 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Водночас, у частині другій статті 286 КАС України наведено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.01.2023 у справі №140/1770/19 зауважила, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Порівняльний аналіз словоформ "дізналася" та "повинна була дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
При цьому поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Процесуальне законодавство встановлює вимоги до змісту позовної заяви. Такі вимоги визначені статтею 160 КАС України.
Так, згідно з приписами цієї норми у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом.
На прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.
В позовній заяві зазначаються: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; 4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; 10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
За правилами, встановленими статтею 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
У статті 161 КАС України також передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
До позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.
У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.
Згідно із статтею 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
Позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України).
Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання. Недоліки можуть стосуватися як позовної заяви (змісту та форми), так і порядку подання. 
VI. ПОЗИЦІЯ ТА ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Згідно з частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Наведеними процесуальними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду, а також належного оформлення позовної заяви. Для цього особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, наведеній Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.08.2023 у справі № 600/3759/21-а, від 11.07.2024 у справі № 360/221/24.
Залишаючи позовну ухвалу без руху, суд першої інстанції в ухвалі від 09.12.2025 зазначив, що відповідно до заявлених вимог позивач просить скасувати постанову ЕНА № 6186810 від 20.11.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП. Як вбачається із штемпеля реєстрації вхідної кореспонденції Вінницького районного суду Вінницької області позовна заява подана позивачем до суду особисто - 04.12.2025, тобто з пропуском встановленого статтею 286 КАС України строку звернення до суду, який рахується від дати ухвалення оскаржуваного рішення (постанови). 
З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви позивачем не додано заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Суд першої інстанції зазначив, що позивачу слід привести коло осіб учасників справи у відповідність до юридичної назви Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки позивачем заявляються вимоги до - ВП № 5 міста Немирова Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.
Також в ухвалі від 09.12.2025 наведено, що ОСОБА_1 не надано до позовної заяви: жодного доказу на підтвердження обставин, викладених ним у позові; доказів підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи; доказів оплати судового збору; оригінал або копію оспорюваного акта, а у разі відсутності акта у позивача - клопотання про його витребування.
На виконання ухвали суду від 09.12.2025 позивачем надано письмові пояснення, у яких зазначено, "що варто суду ухвалу залишити без руху та надати п`ять днів для усунення перешкод" щодо сплати судового збору.
Проте твердження позивача про обов`язок суду вказувати банківські реквізити щодо сплати судового збору спростовується приписами частини другої статті 169 КАС України, у якій законодавцем передбачено: якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Тобто, імперативний обов`язок суду в цьому випадку - вказати суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), що і було виконано Вінницьким районним судом Вінницької області в ухвалі від 09.12.2025.
Апеляційний суд також зазначає, що є доступною та відкритою інформація щодо реквізитів сплати судового збору на сайті: https://vnr.vn.court.gov.ua/sud0203/gromadyanam/sud_zbir_auto/.
Крім того, суд звертає увагу, що позивач надав до суду апеляційної інстанції довідки про відсутність у позивача доходів за період з жовтня 2024 року по жовтень 2025 року, за січень 2025 року по грудень 2025 року, навів численну практику касаційного суду щодо підстав для звільнення його від сплати судового збору.
Щодо продовження строку, то апеляційний суд зазначає наступне.
За висновком суду першої інстанції: будь-яких клопотань процесуального характеру щодо можливості продовження встановленого судом строку для усунення недоліків позивачем після ухвали без руху не подано.
Проте суд апеляційної інстанції розцінює письмові пояснення позивача, які подані на виконання ухвали суду від 09.12.2025, у яких зазначено, "що варто суду ухвалу залишити без руху та надати п`ять днів для усунення перешкод" щодо сплати судового збору, як клопотання про продовження строку на усунення недоліків.
Водночас, за приписами частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Отже, дана норма містить диспозитивну норму, тобто встановлює право суду, а не обов`язок продовжити процесуальний строк.
Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників матеріально-правових відносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.
При цьому позивачем крім сплати судового збору взагалі не виконаний жоден з інших недоліків позовної заяви, наведених в ухвалі суду від 09.12.2025.
Тобто, позивач, як зацікавлена особа у поданні позовної заяви, не вчинив усі можливі та залежні від нього дії, використавши у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Отже, позивачем не дотримано обов`язок сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду, а також належного оформлення позовної заяви. 
Інші доводи позивача є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що з КП "Діловодство спеціалізованого суду" вбачається, що у справі № 128/4712/25 Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 10.02.2026 скасував ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23.01.2026 та направив справу до Вінницького районного суду Вінницької області для продовження розгляду, зазначивши у постанові, що надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, є достатніми для звільнення позивача від сплати судового збору.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.02.2026 відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського відділу поліції №5 міста Немирова Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницької області старшого сержанта Довганя Івана Івановича про визнання дій протиправними та скасування постанови, а саме: щодо оскарження постанови серії ЕНА №6186810 від 20.11.2025.
Тобто, скасування ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 23.12.2025 у цій справі не буде мати на меті поновлення порушених прав скаржника, оскільки оскаржувана постанова серії ЕНА №6186810 від 20.11.2025 є вже предметом розгляду в іншій справі.
VIII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 23 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Канигіна Т.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Кузьмишин В.М.   Слободонюк М.В.