П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2091/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О. 
Суддя-доповідач - Моніч Б.С. 
24 лютого 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Моніча Б.С. 
суддів: Гонтарука В. М.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій просив:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформлене протоколом засідання від 08.11.2024 р. №23/с, щодо відмови ОСОБА_1 , сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, прапорщика ОСОБА_2 , у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 р. № 975 у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
2. Зобов`язати Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року у зв`язку зі смертю члена її сім`ї - батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.11.2024, викладене у Протоколі № 23/с, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки не відповідає фактам, встановленим рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 №560/20526/23, яке було залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, оформленого протоколом засідання від 08.11.2024 р. №23/с, щодо відмови ОСОБА_1 , сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, прапорщика ОСОБА_2 , у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 р. № 975 у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року у зв`язку зі смертю члена її сім`ї - батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
12.10.2019 внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця помер військовослужбовець курсант навчального взводу 7 навчальної роти зв`язку НОМЕР_1 навчального батальйону зв`язку військової частини НОМЕР_2 Головного управління зв`язку та інформаційних систем Генерального штабу Збройних Сил України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був призваний на військову службу 27.09.2019 ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_3 .
За фактом смерті ОСОБА_2 Шевченківським управлінням поліції ГУ НП в м.Києві (СВП №4) було відкрито кримінальне провадження №12019100100009756 від 12.10.2019 та проведено досудове розслідування. За результатами проведеного досудового розслідування у відповідності до п.2 ч.1 ст.284 КПК України 12.11.2019 кримінальне провадження було закрито за відсутності складу злочину.
Згідно Повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи на ім`я начальника слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м.Києві від 12.10.2019 № 83629 та Лікарського свідоцтва про смерть №010-38-94 від 15.10.2019 причиною смерті, 1974 р.н., стала хронічна ішемічна хвороба серця.
Згідно Витягу з Протоколу № 543 від 05.12.2019 засідання 12 Регіональної військової лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтва у колишніх військовослужбовців - захворювання прапорщика ОСОБА_2 , 1974 р.н., "Хронічна ішемічна хвороба серця", яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язане з проходженням служби.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №582 від 14.10.2019 проведено службове розслідування нещасного випадку, пов`язаного зі смертю прапорщика ОСОБА_2 , про що складено АКТ № 2048 від 23.10.2019.
В лютому 2020 року законний представник позивача (мати) ОСОБА_3 звернулась з заявою встановленого зразку до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Перший відділ) про виплату Позивачу одноразової грошової допомоги членам сім`ї у зв`язку зі смертю військовослужбовця – батька Позивача.
Однак, отримала відмову від ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому ОСОБА_3 було повідомлено про повернення документів на доопрацювання, а саме: надання ряду документів, однак пакет документів, які ОСОБА_3 подавала до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Перший відділ), їй повернуто не було.
Згідно супровідного листа від 27.09.2021 № П-6054/125/56-2021 Шевченківським УП ГУНП в м.Києві на ім`я ОСОБА_4 (старшого сина померлого ОСОБА_2 ) було надіслано завірені копії витягу з ЄРДР про закриття кримінального провадження №12019100100009756 від 12.10.2019 та повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 12.10.2019 № 83629.
ОСОБА_3 повторно звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Перший відділ) про виплату позивачу одноразової грошової допомоги членам сім`ї у зв`язку зі смертю військовослужбовця – батька позивача, долучивши до заяви новий пакет відповідних документів.
Однак листом від 11.11.2021 № 457 ІНФОРМАЦІЯ_5 заявницю - законного представника неповнолітнього Позивача - ОСОБА_3 було знову повідомлено про повернення документів на доопрацювання, а саме: надання висновку СМЕ щодо результату токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_2 на вміст алкоголю, рішення суду від 24.12.2014 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відомості щодо навчання старшого сина на денному стаціонарі та згоди на обробку персональних даних або нотаріально завірену заяву про відмову від своєї частки одноразової грошової допомоги.
Адвокатськими запитами від 31.12.2021 № 145-вих/21 у Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз та № 144-вих/21 у Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві було витребувано завірену належним чином копію Акту/висновку судово-медичного дослідження тіла ОСОБА_2 , 1974 р.н., яке проводилось Київським міським клінічним бюро судово-медичних експертиз згідно повідомлення від 12.10.2019 № 83629, або іншого висновку експерта щодо результатів токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_2 на вміст алкоголю, проведеного в рамках кримінального провадження № 12019100100009756 від 12.10.2019.
Згідно відповіді командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 від 11.01.2022 №601/79 на адвокатський запит адвоката Самарець А.М. №147/вих/21 від 31.12.2021 - у командування військової частини НОМЕР_2 не має відомостей щодо факту перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час його смерті в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.
21.02.2022 до Шевченківського УП ГУНП в м.Києві було повторно надіслано адвокатський запит (№11-вих/22) з проханням надати завірену належним чином копію Акту/висновку судово-медичного дослідження тіла ОСОБА_2 , 1974 р.н., яке проводилось Київським міським клінічним бюро судово-медичних експертиз згідно повідомлення від 12.10.2019 № 83629, або іншого висновку експерта щодо результатів токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_2 на вміст алкоголю, проведеного в рамках кримінального провадження № 12019100100009756 від 12.10.2019.
У відповіді заступника начальника СВ ВП №4 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві О.Бойко від 30.03.2022 № 156аз/125/56-2022 на адвокатський запит адвоката Самарець А.М. за вх.156-аз від 23.02.2022 зазначено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019100100009756 від 12.10.2019 було встановлено, що смерть ОСОБА_2 настала в результаті хронічної ішемічної хвороби серця згідно повідомлення № 83629 (судовомедичний експерт Комиляй В.В.) зі складанням висновку експертного дослідження №_011-3894-2019. Наразі не має можливості віднайти висновок експертного дослідження №_011-3894-2019 серед архівних документів Шевченківського УП ГУНП у м.Києві.
На адвокатський запит від 09.06.2022 № 16-вих/22 від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи щодо надання належним чином оформленої копії акту/висновку судово-медичного дослідження тіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (№ НОМЕР_4 ), яке зберігається в "Київському міському клінічному бюро медичних експертиз", яке проводилось Київським міським клінічним бюро судово-медичних експертиз згідно повідомлення від 12.10.2019 № 83629, або іншого висновку експерта щодо результатів токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_2 на вміст алкоголю, проведеного в рамках кримінального провадження № 12019100100009756 від 12.10.2019 - офіційної відповіді отримано не було.
Позивач зазначає, що в телефонному режимі, слідчий повідомив, що у зв`язку зі збройним нападом військових формувань російської федерації 24.02.2022 (повномасштабне вторгнення) на Україну та загрозою захоплення м.Києва частина матеріалів кримінальних проваджень, які знаходились в архіві Шевченківського УП ГУНП у м.Києві, було втрачено без можливості поновлення.
Таким чином, Висновок експертного дослідження № 011-3894-2019 трупа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час втрачений органом досудового слідства Шевченківським УП ГУНП в м.Києві.
ОСОБА_3 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Перший відділ), з заявою про призначення та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , одноразову грошову допомогу, передбачену ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з обґрунтуванням причин не надання Висновку експертного дослідження» №011-3894-2019 трупа ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 № 14/д, позивачу знову відмовлено у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю батька, та вирішено повернути документи на доопрацювання, з посиланням на відсутність висновку токсикологічного дослідження ОСОБА_2 на вміст алкоголю, неякісну копію його свідоцтва про народження, а також на пропуск строку на звернення за призначенням такої допомоги.
Не погоджуючись з такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі №560/20526/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 , Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11.08.2023 №14/д, щодо повернення на доопрацювання документів поданих законним представником ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_1 .
Зобов`язано Міністерство оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути заяву подану законним представником ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього сина - ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та прийняти рішення з урахування висновків суду.
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - без змін.
На виконання вищевказаних судових рішень Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум розглянула подані законним представником позивача документи та, згідно Витягу з Протоколу засідання від 08.11.2024 р. № 23/с, відмовила у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у з`язку зі смертю батька - ОСОБА_2 , з посиланням, як і в попередніх випадках, на те, що позивач не реалізував своє право протягом трьох років з дня смерті батька та не подано документів на підтвердження, що померлий ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння на день смерті.
Позивач, вважаючи рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 08.11.2024, викладене у Протоколі № 23/с протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач виконав усі умови, визначені законом, необхідно зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачеві одноразової грошової допомоги в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року у зв`язку зі смертю члена її сім`ї - батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, оскаржив його в апеляційному порядку з вимогою скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що обставини встановлені у справі №560/20526/23 не мають абсолютного характеру, оскільки відповідно до статті 2 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
Законом №2011-ХІІ чітко визначено строк у межах якого особа може звернутися для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. Заявник, який звертається про виплату одноразової грошової допомоги після спливу встановленого Законом №2011-XII трьох річного строку - втрачає право вимоги про її виплату.
Рішення у даній справі впливатиме на права та обов`язки уповноваженого органу ІНФОРМАЦІЯ_9 , який не було залучено до участі у справі. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі (п.4 ч.3 ст.317 КАС України).
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо, добросовісно та розсудливо.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а у справах щодо протиправності рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доведення правомірності свого рішення покладається на відповідача.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно ч.1, п.2 ч.2 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі – Закон № 2011-XII) у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, виплачується гарантована державою одноразова грошова допомога особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
У відповідності до ч.1 ст. 16-1 Закону № 2011-XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Згідно п. "а" ч.1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста увипадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Частиною 6 статті 16-3 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Відповідно до ч.8 ст. 16-3 Закону № 2011-XII особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на те, що позивачем виконано всі передбачені законодавством умови, необхідні для призначення та отримання спірної одноразової грошової виплати, а відповідачем, у свою чергу, не доведено наявності правових підстав для відмови у її призначенні.
Як установлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач належить до кола осіб, які відповідно до закону мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю військовослужбовця. Факт родинного зв`язку, а також обставини смерті, що пов`язані з проходженням військової служби, відповідачем не спростовані.
Законний представник позивача звернувся із заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, додавши до неї документи, необхідні для вирішення питання по суті. Вказані документи були прийняті відповідачем, зареєстровані та розглянуті, що підтверджується матеріалами справи. Повернення заяви або документів з мотивів їх невідповідності вимогам законодавства чи подання поза межами встановленого строку не здійснювалося.
Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що первинне звернення законного представника позивача відбулося у межах трирічного строку, визначеного законодавством для реалізації права на відповідну виплату. Сам факт подальшого листування між сторонами, уточнення або доопрацювання окремих документів не змінює дати первинного звернення та не свідчить про повторне звернення чи про втрату права на допомогу.
Отже, право позивача на звернення за призначенням одноразової грошової допомоги було реалізовано своєчасно та у встановленому законом порядку.
Доводи апеляційної скарги про пропуск строку звернення не підтверджуються матеріалами справи та зводяться до іншого тлумачення вже встановлених судом першої інстанції обставин, однак не спростовують факту первинного звернення в межах передбаченого законом строку.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що обставини, встановлені у справі №560/20526/23, не мають преюдиційного характеру, суд зазначає таке.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, не доказуються повторно при розгляді іншої справи за участю тих самих осіб.
Як убачається з матеріалів справи, рішення суду у справі №560/20526/23 набрало законної сили, у ньому надано правову оцінку обставинам щодо причин смерті військовослужбовця та відсутності підстав для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що зазначені факти не підлягають повторному доказуванню, а тому не можуть бути покладені в основу відмови у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.
Посилання апелянта на принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі не спростовує дії принципу правової визначеності та обов`язковості судового рішення, яке набрало законної сили.
Отже, доводи апелянта щодо необхідності повторного доведення зазначених обставин суперечать принципу правової визначеності та положенням статті 78 КАС України.
Стосовно доводів апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права через незалучення до участі у справі ІНФОРМАЦІЯ_8 , апеляційний суд зазначає таке.
Предметом спору у цій справі є правомірність рішення Комісії Міністерства оборони України та наявність у відповідача обов`язку призначити і виплатити одноразову грошову допомогу. Саме Міністерство оборони України є суб`єктом владних повноважень, який приймає рішення щодо призначення та виплати зазначеної допомоги, тоді як територіальні центри комплектування та соціальної підтримки виконують організаційні та допоміжні функції щодо оформлення документів і не наділені повноваженнями щодо прийняття остаточного рішення про призначення або відмову у виплаті.
За таких обставин рішення у справі не створює, не змінює і не припиняє прав чи обов`язків відповідного територіального центру, а відтак підстави для його обов`язкового залучення до участі у справі відсутні.
Рішення суду спрямоване на перевірку законності дій Міністерства оборони України та не покладає нових обов`язків на інших осіб, які не брали участі у справі. Тому підстав для висновку про порушення норм процесуального права в цій частині колегія суддів не вбачає.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою доказів та висновками суду першої інстанції, однак не містять обставин, які б свідчили про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, надав належну оцінку доказам, правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування або зміни судового рішення.
Також апеляційний суд враховує, що відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України суд має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача у разі, якщо для його прийняття виконано всі визначені законом умови і таке рішення не передбачає дискреційних повноважень.
У цій справі суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність усіх передбачених законом підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги. За таких обставин повноваження відповідача щодо її призначення є обов`язком, а не правом вибору, і не допускають прийняття альтернативного рішення за наявності встановлених законом умов.
З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, надав належну оцінку доказам, правильно застосував норми матеріального права та не допустив порушень норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.