ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

10 квітня 2026 року	Справа №160/31722/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рищенко А. Ю. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

04.11.2025 року за допомогою системи "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з вимогами:
- Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді рапорту ОСОБА_2 від 07.10.2025 щодо звільнення з військової служби за абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу. 
- Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті та прийняти рішення за результатами розгляду рапорту ОСОБА_2 від 07.10.2025 щодо звільнення з військової служби за абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на утриманні Позивача перебуває мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю, та у зв`язку з цим потребує постійної (повсякденної) допомоги для підтримання належної життєдіяльності. З огляду на це 07.10.2025 року ОСОБА_1 звернувся до командування військової частини НОМЕР_1 рапортом про звільнення з військової служби підставі статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХП. Проте, до теперішнього часу, станом на 03.11.2025 року , вказаний рапорт не розглянутий, жодної відповіді від командування військової частини НОМЕР_1 на адресу позивача не надійшло. Дану поведінку позивач розцінює, як бездіяльність, та з метою захисту свого порушеного права змушений звернутися до суду з даним позовом. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
21.11.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечував проти вимог викладених у позові, та зазначив, що На виконання вимог Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України , затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 та з метою перевірки відомостей щодо наявності/відсутності інших членів сім`ї, які здійснюють або можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами СЕДО направлено запит від 30.10.2025 № 2157/11/8887 з метою перевірки сімейного стану та оформлення акту перевірки сімейного стану водія 2 відділення безпілотних літальних комплексів 1 взводу безпілотних літальних комплексів роти безпілотних літальних комплексів 3 батальйону безпілотних літальних комплексів військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . Станом на дату подання даного відзиву, акт перевірки сімейного стану Позивача від ІНФОРМАЦІЯ_2 до військової частини НОМЕР_1 не надходив. У зв`язку із тим, що Позивачем до свого рапорту про звільнення від 29.10.2025 № 17942/р не додано документи, що підтверджують відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та беручи до уваги неотримання від ІНФОРМАЦІЯ_2 акту перевірки сімейного стану Позивача, останньому 12.11.2025 за № 2157/6/9356 було надано відповідь на його рапорт від 29.10.2025 № 17942/р, відповідно до якої рішення стосовно вказаного рапорту буде прийнято після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_2 акту перевірки сімейного стану Позивача та рекомендовано додати до свого рапорту про звільнення від 29.10.2025 № 17942/р документи, що підтверджують відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати ОСОБА_6 .
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 .
Мати позивача - ОСОБА_3 , 18.05.1957 є особою з інвалідністю І групи Б. та має патологію, яка вказує на стійкі серйозні порушення статико - динамічної функції, функції кровообігу, що призводить до обмеження здатності до пересування, трудової діяльності, самообслуговування значного ступеню, що підтверджується витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 10474/25/1064/В від 21.04.2025 року.
Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 ., відповідно до якого ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 .
У зв`язку із чим, не бажаючи продовжувати військову службу за сімейними обставинами, 07.10.2025 року позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з долученням документів, які підтверджують право на звільнення.
Вказаний рапорт направлено на адресу відповідача засобами поштового зв`язку 14.10.2025 року.
Позивач вважаючи бездіяльність відповідача, яка виразилась у не розгляді рапорту, звернувся до суду з цим позовом.
Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, оцінивши надані докази та приписи діючого законодавства суд приходить до наступних висновків.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Відповідно до частини 7 статті 26 Закону №2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України врегульований Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 (зі змінами) (далі - Положення № 1153).
Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 12 Положення №1153, право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Згідно із пунктом 225 Положення №1153, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Згідно з п. 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитись з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Наказом Міністерства оборони України №531 від 06.08.2024, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.08.2024 за №1214/42559, затверджений Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України (надалі - Порядок №531), який набрав чинності 08.08.2024. Порядок №531 визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.
Пунктом 2 розділу І Порядку №531 встановлено, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, - до наступного прямого командира (начальника).
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №531 рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.
Як вбачається з п 14.30. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, під час дії особливого періоду, періоду проведення мобілізації та дії воєнного стану, за наявності підстав для звільнення з військової служби через сімейні обставини або інших поважних причин, абзацами дванадцятим абзацами тринадцятим, чотирнадцятим визначених п`ятнадцятим пункту 2 та пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовець особисто, за підпорядкованістю, подає на ім`я командира (начальника) військової частини або керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання/перебування особи, за якою здійснює або здійснюватиме постійний догляд, рапорт (заяву) за формою, визначеною у додатку 22 до цієї Інструкції. До рапорту (заяви) додаються документи, що підтверджують право на звільнення (зазначені в підпунктах 22, 25-28 пункту 5 додатку 19 до цієї Інструкції), або копії таких документів, засвідчених в установленому порядку.
Пунктами 2-5 розділу ІІІ Порядку №531 передбачено, що командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.
Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку
Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.
Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.
Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті.
Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).
З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2025 року командиром військової служби НОМЕР_1 було направлено запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 з проханням провести перевірку сімейного стану та оформити акт перевірки сімейного стану водія 2 відділення безпілотних літальних комплексів 1 взводу безпілотних літальних комплексів роти безпілотних літальних комплексів 3 батальйону безпілотних літальних комплексів військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки позивачем до рапорту не додано документи, що підтверджують відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати ОСОБА_6 . 
У зв`язку з цим, листом від 12.11.2025 року №215716/9356 позивача було повідомлено, що рішення стосовно поданого ним рапорту про звільнення буде прийнято після отримання від ІНФОРМАЦІЯ_2 акту перевірки сімейного стану Позивача. 
Крім того, позивачу рекомендовано додати до свого рапорту про звільнення від 29.10.2025 № 17942/р документи, що підтверджують відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону утримувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана відповідь була направлена на адресу позивача засобами поштового зв`язку 12.11.2025 року.
Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2025 року у справі №280/3782/24.
Дослідивши матеріали справи, суд може дійти висновку, що з вказаних дій відповідача не вбачається протиправна бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не розгляді рапорту ОСОБА_2 від 07.10.2025 щодо звільнення з військової служби за абзацу 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки на виконання вимог Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України , затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 та з метою перевірки відомостей щодо наявності/відсутності інших членів сім`ї, які здійснюють або можуть здійснювати постійний догляд за матір`ю Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідачем засобами СЕДО направлено запит від 30.10.2025 № 2157/11/8887, а 12.11.2025 за № 2157/6/9356 Позивачу було надано відповідь на його рапорт від 29.10.2025 № 17942/р.
Таким чином, рапорт позивача про звільнення з військової служби розглянутий належним чином, оскільки на переконання суду командиром військової частини НОМЕР_1 надавалась оцінка підставам для звільнення позивача з військової служби, з огляду на подані ним документи.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 242- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. Ю. Рищенко