КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2026 року м. Київ № 320/40815/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Макарівського ВДВС у Бучанському районі Київської області Павліашвілі Каріни Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанов, 
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного державного виконавця Макарівського ВДВС у Бучанському районі Київської області Павліашвілі Каріни Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанов від 06.06.2023 про накладення штрафу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що постанови державного виконавця про накладення штрафу є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки не заперечує проти вселення до квартири колишньої дружини з сином та не чинить їм жодних перешкод у цьому, водночас, стягувач не приходила за адресою розташування квартири в період добровільного виконання рішення суду зазначеного в постанові, і позивач неодноразово повідомляв їй про відсутність заперечень щодо вселення. Від державного виконавця викликів не отримував та пояснень щодо виконання рішення суду не надавав. Також, зауважено, що у матеріалах виконавчого провадження № 71655881 заходів щодо перевірки виконання рішення про вселення стягувача державним виконавцем здійснено не було. Фактично, свій висновок про невиконання рішення про вселення в добровільному порядку держаним виконавцем зроблено лише на підставі пояснень сторони стягувана, хоча доказів на підтвердження таких пояснень в матеріалах виконавчого провадження не містяться, тому підстав для винесення постанови про накладання штрафу відсутні.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 даний позов було залишено без руху у зв`язку з його невідповідністю КАС України, однак недоліки позовної заяви було усунуто.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).
Відповідач своїм правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
На підставі наведеного, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 29.09.2022 у справі № 370/807/22 позов ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина задоволено. Усунуто перешкоди у користуванні квартирою, шляхом вселення до неї ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 29.09.2022 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.06.2023 у справі № 370/807/22 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Макарівського районного суду Київської області від 29.09.2022 та постанову Київського апеляційного суду від 27.02.2023 залишено без змін.
На виконанні в Макарівському відділі державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), знаходиться виконавче провадження № 71655881 з виконання виконавчого листа Макарівського районного суду Київської області № 370/807/22 від 17.04.2023 про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом вселення до неї ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
25.04.2023 головним державним виконавцем Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі Каріною Анатоліївною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 71655881, в якому встановлено 10-денний строк для виконання рішення суду.
06.06.2023 головним державним виконавцем Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі Каріною Анатоліївною винесено постанову про накладання на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700 грн, у зв`язку з тим, що 23.05.2023 відповідно до акту державного виконавця було проведено перевірку добровільного виконання рішення суду, а саме про усунення перешкоди у користуванн квартирою та встановлено, що боржник добровільно рішення суду не виконав.
Також, 06.06.2023 головним державним виконавцем Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павліашвілі Каріною Анатоліївною винесено постанову про накладання на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 3400 грн, у зв`язку з тим, що повторним виходом для виконання рішення не виконано, боржник чинив перешкоди державному виконавцю під час примусового вселення, а саме, не відчиняв двері до квартири, хоча ОСОБА_1 був повідомлений про час і дату примусового виконання рішення суду.
Не погоджуючись з постановами державного виконавця про накладення штрафів, позивач звернувся до суду з даним позовом.
При вирішенні спору, суд виходить з наступного.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404).
Відповідно до ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
У виконавчому документі зазначається дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню (п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону № 1404).
Приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону № 1404за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження").
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст. 75 Закону № 1404.
Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що невиконання боржником рішення суду без поважних причин тягне за собою наслідки, в числі яких накладення штрафу.
Відповідно до норм ст. 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню у встановлений законом строк, а виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404 заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
У даному випадку, 23.05.2023 відповідно до акту державного виконавця було проведено перевірку добровільного виконання рішення суду, а саме про усунення перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2 та встановлено, що боржник добровільно рішення суду не виконав. Також, за відповідним актом державного виконавця, повторним виходом для виконання рішення щодо примусового вселення стягувача не виконано, боржник чинив перешкоди державному виконавцю під час примусового вселення, а саме, не відчиняв двері до квартири, хоча ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час примусового виконання рішення) за місцем проживання та виконання рішення суду.
Вказані обставини належними та допустимими доказами позивачем не спростовано, як і не було оскаржено відповідної бездіяльності/дій державного виконавця у виконавчому провадженні.
Разом з тим, в процесі судового розгляду будь-яких інших доказів виконання рішення суду у справі № 370/807/22 суду не надано, хоча приписи КАС України зобов`язують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що відомостей про повне фактичне виконання рішення суду, станом на дату прийняття оскаржуваних постанов про накладення штрафу, боржником на користь стягувача не надано, як і доказів на підтвердження поважності причин невиконання рішення суду.
Інші доводи позивача щодо невчинення державним виконавцем відповідних дій по перевірці виконання рішення суду та відсутність перешкод у вселенні до квартири, є суб`єктивними та не підтверджуються доказами, у зв`язку із чим, відсутні підстави для визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця про накладення штрафу.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наслідком розгляду даного спору, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, не знайшли своє підтвердження під час розгляду спору, а тому, задоволенню не підлягають. 
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 77, 90, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, 
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного державного виконавця Макарівського ВДВС у Бучанському районі Київської області Павліашвілі Каріни Анатоліївни про визнання протиправними та скасування постанов відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.