Справа №155/1461/25
Провадження №2/155/90/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
15.04.2026 м.Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Сметани В.М.,
за участю секретаря судового засідання Воронюк Н.М.,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Бохонковича Василя Євгенійовича до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Городищенська сільська рада Луцького району Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,
УСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.
Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 0720881700:05:001:0026, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; земельну ділянку загальною площею 0,60 га, кадастровий номер 0720881700:05:001:0025, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2020 року.
Вказує, що 31 серпня 2016 року секретарем Жабченської сільської ради посвідчено заповіт, згідно якого ОСОБА_4 заповів все своє майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того зазначає, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 за законом є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Через розбіжності у написанні прізвища, ім`я, по батькові спадкодавця, року народження та адреси проживання в заповіті та свідоцтві про смерть та інших документах, не може реалізувати свої спадкові права. 
Тому, просить встановити факт належності ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Жабче Горохівського району, проживав в АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту зареєстрованого в Спадковому реєстрі за р. № 40 від 31.08.2016 року, посвідченого секретарем Жабченської сільської ради Щур Ольгою Михайлівною та складеного на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . А також, в порядку спадкування за заповітом, просить визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 0720881700:05:001:0026, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2020 року; на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, кадастровий номер 0720881700:05:001:0025, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2020 року як на спадкове майно, що залишилось по смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати в сумі 35 831,20 грн, з яких 5 521,20 грн – судовий збір та 30 310,00 грн - витрати на правничу допомогу. 
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 13 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Протокольною ухвалою суду від 08 грудня 2025 року підготовче провадження у справі закрито.
Позивач в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городищенської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак скерував клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. 
Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступних висновків.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 214978391 та індексний номер 232353229, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , загальною площею 70,7 кв. м, та земельна ділянка, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га, кадастровий номер: 0720881700:05:001:0026, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 232354451, земельна ділянка кадастровий номер 0720881700:05:001:0025, площею 0,6 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства на праві власності належить ОСОБА_4 .
Із повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , відкрилась спадщина на належне йому майно.
Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області № 96 від 19 червня 2024 року, ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 .
Із довідки, виданої Городищенською сільською радою Луцького району Волинської області № 1418 від 05 липня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , сам.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Із заповіту, посвідченого 31 серпня 2016 року секретарем Жабченської сільської ради ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Жабче Горохівського району, проживає в АДРЕСА_2 , заповів все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, на що за законом матиме право і що буде належати йому на день смерті ОСОБА_1 – ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно довідки виконавчого комітету Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області № 217 від 03 грудня 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_4 одна і та ж особа, яка до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 .
Таким чином, в заповіті зареєстрованому за № 40 від 31 серпня 2016 року, посвідченому секретарем Жабченської сільської ради Щур Ольгою Михайлівною, прізвище, ім?я, по батькові та рік народження і адреса проживання ОСОБА_4 вказано, як « ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Жабче Горохівського району, проживає в АДРЕСА_2 », тоді як в свідоцтві про смерть та інших документах ОСОБА_4 записаний як « ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Жабче Горохівського району, проживає в АДРЕСА_1 ». Вказані помилки позбавляють спадкоємця в подальшому оформити право власності на спадкове майно.
Відповідно до копії спадкової справи №197/2024, заведеної державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волинської області після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є рідними сестрами померлого подали заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом 06 серпня 2024 року. (а.с.68-77). 
Постановою державного нотаріуса Луцької районної державної нотаріальної контори у Волинській області Бегези О.П. від 25.11.2025 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та було роз?яснено право на звернення до суду із вказаним питанням.
Частини 1 та пункт 5 частини 2 ст.293 КПК України встановлюють, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з пунктом 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За положеннями ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.
У відповідності до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Частиною 1 ст.1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.
За положеннями ст.1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.
Відповідності до п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про нотаріат" у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти (крім секретних).
Окрім того, наявність формальних помилок при складанні заповіту не свідчить про нікчемність заповіту та не спростовує презумпцію правомірності правочину, якщо заповідач не був визнаний судом недієздатним чи обмежено дієздатним, мав право на складання заповіту, заповіт відповідав волі заповідача, власноруч підписаний заповідачем, має письмову форму, посвідчений та зареєстрований у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 522/904/16-ц та від 3 липня 2019 р. у справі № 725/2412/15-ц.
Суд також враховує висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, який викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.03.2021 року справа №692/1164/18 провадження №61-14767св20. Згідно вказаної постанови, розбіжності щодо прізвища, імені та батькові спадкодавця в свідоцтві про смерть та в заповіті на переконання суду, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви. Хоча заповіт містить технічні помилки, але вказаним правочином було оформлено дійсне волевиявлення спадкодавця на розпорядження належним йому майном на випадок його смерті у присутності уповноваженої на вчинення відповідних нотаріальних дій особи, яка засвідчила заповіт, та при посвідченні заповіту були дотримані вимоги щодо його форми - заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, секретар сільської ради встановила особу заповідача, перевірила його дієздатність, роз`яснила заповідачу зміст статей 1241,1307 ЦК України та посвідчила особистий підпис на заповіті. При складанні та посвідченні заповіту дотримано таємницю заповіту відповідно до статті 1255 ЦК України. Наявність технічних помилок не спростовує волевиявлення заповідача та не свідчать про порушення вимог щодо форми і порядку посвідчення заповіту.
Окрім того, наявність формальних помилок при складанні заповіту не свідчить про нікчемність заповіту та не спростовує презумпцію правомірності правочину, якщо заповідач не був визнаний судом недієздатним чи обмежено дієздатним, мав право на складання заповіту, заповіт відповідав волі заповідача, власноруч підписаний заповідачем, має письмову форму, посвідчений та зареєстрований у встановленому законом порядку (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 522/904/16-ц та від 3 липня 2019 р. у справі № 725/2412/15-ц.
Вказане дає можливість дійти висновку, що різне написання по батькові спадкодавця, його року народження та номеру будинку, в якому він проживав, зумовлено допущеними орфографічними помилками, що в сукупності з іншими доказами дозволяє встановити факт належності заповіту від імені ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Жабче Горохівського району Волинської області та проживав в АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрів за №40 від 31 серпня 2016 року, посвідченого секретарем Жабченської сільської ради Щур Ольгою Михайлівною та складений на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 , прийняв спадщину належним чином шляхом звернення із заявою до нотаріуса. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині судом не встановлено, а тому, суд вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 0720881700:05:001:0026, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2020 року, та право власності на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, кадастровий номер 0720881700:05:001:0025, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2020 року як на спадкове майно, що залишилось по смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
На підтвердження витрат на правову допомогу стороною позивача надано Договір про надання правової допомоги, що укладений 02 грудня 2024 року між адвокатом Бохонковичем В.Є. та замовником ОСОБА_1 . Відповідно до п.3.1 договору оплата послуг виконавця гонорар за даним договором встановлюється фіксовано в додатку до даного договору. Згідно умов п.3.2 договору гонорар повинен бути сплачений в порядку та строк протягом 14 днів, що погоджено сторонами. Гонорар незалежно від результатів вирішення справи поверненню не підлягає, однак при достроковому розірванні даного договору на вимогу замовника гонорар може бути повернутий за винятком частини гонорару, який був фактично використаний виконавцем на понесені витрати по справі, в тому числі пов`язані із явкою до органу досудового розслідування чи суду, тощо. 
Відповідно до додатку до договору про надання правничої допомоги від 02 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Бохонковичем В.Є. та замовником ОСОБА_1 на виконання п.3.1 договору замовник зобов`язаний оплатити гонорар виконавця в сумі 30 310,00 грн, а виконавець в свою чергу прийняти від замовника зазначену суму гонорару. Сума гонорару за погодженням сторін даного договору повинна бути сплачена замовником виконавцю протягом 14 днів, про що виконавець видає замовнику прибутковий касовий ордер. Відповідно до п.4.3 договору у випадку не оплати гонорару визначеного в додатку до даного договору в строки визначені в п.3.2 даного договору, договір вважається неукладеним. 
Згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №2.78533993.1 від 03.12.2024 року ОСОБА_5 отримав від платника ОСОБА_6 15 800,00 грн за сплату за послуги адвоката від ОСОБА_1 . 
Крім того, до матеріалів справи долучено платіжну інструкцію 1.280726851.1 Приватбанку від 27 серпня 2025 року платника Повара Д.Р., відповідно до якої ОСОБА_5 отримав оплату гонорару адвоката в розмірі 14 310,00 грн.
Ордер на надання правничої допомоги Повару Д.Р. на підставі договору про надання правничої допомоги №б/н від 02 грудня 2024 року, виданий адвокатом Бохонковичем В.Є. 27 серпня 2025 року.
Звертаючись до суду, представник позивача просив стягнути з відповідачів солідарно понесені витрати позивачем на правничу допомогу в розмірі 30 310,00 гривень, на підтвердження понесення яких не долучив до позовної заяви детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того,не надав доказів, що сума гонорару за погодженням сторін даного договору була сплачена замовником виконавцю протягом 14 днів. Вищенаведене слугує підставою для відмови у задоволенні цієї вимоги. 
У частині першій статті статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів, а не солідарно, як просить відшкодувати позивач у справі.
Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Відповідно до п.60 Постанови Верховного Суду від 16.01.2024 року у справі №903/807/23, солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №907/425/16, постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 17.05.2023 у справі №522/5582/16-ц, від 17.08.2022 у справі №745/342/19, від 24.03.2021 у справі №462/2077/17.
Судом встановлено, що позивачем, при подачі позову до суду, було сплачено 5 521,20 грн судового збору, при цьому ціна позову за три вимоги майнового характеру, згідно поданих доказів про оцінку майна, становить 333 387,00 грн, крім того позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, яка справляється судовим збором у розмірі 1 211,20 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 4 545,07 (чотири тисячі п`ятсот сорок п`ять) грн 07 коп. (3 333,87+1211,20=4545,07), тобто по 2 272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) грн 54 коп. з кожного. 
Керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216–1218, 1222, 1269, 1270, ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Жабче Горохівського району Волинської області та проживав в АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту зареєстрованого в Спадковому реєстрів за №40 від 31 серпня 2016 року, посвідченого секретарем Жабченської сільської ради Щур Ольгою Михайлівною та складеного на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Визнати, в порядку спадкування за заповітом, право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями та побутовими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , якна спадкове майно, що залишилось по смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати, в порядку спадкування за заповітом, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 0720881700:05:001:0026, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2020 року, як на спадкове майно, що залишилось по смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати, в порядку спадкування за заповітом, право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, кадастровий номер 0720881700:05:001:0025, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2020 року як на спадкове майно, що залишилось по смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні 54 копійки судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2272 (дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні 54 копійки судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторонами по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 . 
Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .
ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Городищенська сільська рада Луцького району Волинської області, вулиця Шкільна, 35, село Городище Волинська область, код ЄДРПОУ 04590530.
Дата складення повного тексту рішення 15 квітня 2026 року.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області В.М.Сметана