Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
25 лютого 2026 року справа №520/16247/25 
Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 
та Військової частини НОМЕР_2 
та  
ІНФОРМАЦІЯ_1 
за участю третьої особи,
яка не заявляє
самостійних вимог
щодо предмету спору - Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області,
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – відповідач-1), Військової частини НОМЕР_2 (далі по тексту – відповідач-2) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту – відповідач-3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (далі по тексту - третя особа) , в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу надбавки за вислугу років за період з 05.04.2022 по 31.12.2023 включно з урахуванням наявних періодів попередньої служби;
- зобов`язати відповідача-1, відповідача-2 та відповідача-3 здійснити позивачу перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за період з 05.04.2022 по 31.12.2023 включно із наступним перерахунком та виплатою грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, премій, надбавок та інших належних виплат з урахуванням наявних періодів попередньої служби та раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за період служби з 05.04.2022 по 31.12.2023 включно йому не виплачувалась надбавка за вислугу років на військовій службі у розмірі 30 відсотків посадового окладу. Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся до суду.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.
Вказану ухвалу суду надіслано судом відповідачу з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Відповідач-1 11.08.2025 через систему "Електронний суд" надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.
Третя особа 11.08.2025 через систему "Електронний суд" подала до суду клопотання про долучення документів до матеріалів судової справи, де зазначила, що відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22 травня 2025 року №Д-321/65/дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році" та директиви командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 22 травня 2025 року №Д-22/ДСК "Про проведення додаткових організаційних заходів у Командуванні Сил територіальної оборони Збройних Сил України в 2025 році" військова частина НОМЕР_2 є правонаступником військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 у зв`язку з переформуванням.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якому заперечив проти доводів відповідача-1 та підтримав свою правову позицію.
Розглянувши усі надані сторонами документи, у тому числі ті, які надійшли до суду через систему "Електронний суд" та наявні у комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" з моменту звернення позивачем до суду з цією позовною заявою, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.
Судом встановлено, що позивач у період з 05.04.2022 по теперішній час безперервно проходить військову службу за мобілізацією у Збройних Силах України, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_10 від 29.08.2022; витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.04.2022 №62, від 19.12.2022 №307, від 25.04.2023 №124, від 23.09.2023 №282, від 24.04.2024 №120, від 15.07.2024 №202 та від 19.12.2024 №361.
Проте, на думку позивача, для розрахунку розміру надбавки за вислугу років позивача відповідач-1, відповідач-2 та відповідач-3 не враховували наявну вислугу з попередніх місць служби, а саме проходження служби на посаді старшого лейтенанта податкової міліції, старшого слідчого з особливо важливих справ шостого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби. Згідно наказу Державної Фіскальної служби України Офісу великих платників податків ДФС від 22.03.2017 №345-О, вислуга років на 24.03.2017 склала 06 років 06 місяців 22 дні. 
Вказаний факт, а саме невраховування наявної вислуги з попередніх місць служби підтверджується розрахунками грошового забезпечення, зазначеними у Картці особового рахунку військовослужбовця №410 за 2022-2025 позивача та у довідці про розміри видів грошового забезпечення позивача №1572/3165 від 14.06.2025, які наявні в матеріалах справи.
Не погоджуючись, що за період служби з 05.04.2022 по 31.12.2023 включно позивачу не виплачувалась надбавка за вислугу років на військовій службі у розмірі 30 відсотків посадового окладу, останній звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон України №2011-XII).
Відповідно до пунктів 2-4 статті 9 Закону України №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок № 260).
Відповідно до підпунктів 1-3 розділу IV Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків; від 15 до 20 років - 40 відсотків; від 20 до 25 років - 45 відсотків; від 25 і більше років - 50 відсотків.
Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.
Для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди:
- зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб;
- проходження військової служби, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця на посадах, передбачених у штатах кораблів, катерів, морських суден або самохідних рейдових суден (далі - кораблі (судна)), у тому числі, які ремонтуються, а також на посадах, передбачених в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад і центрів, до складу яких входять кораблі (судна), які постійно розміщені на кораблях (суднах);
- проходження військової служби під час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям, призваним або прийнятим на військову службу із запасу, зараховуються всі періоди попередньої служби.
Згідно підпунктів 6, 7 розділу IV Порядку № 260 для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців.
Наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності), що підтверджують проходження військової служби. Календарна та пільгова вислуга років зазначаються окремо.
Військовослужбовцям, які прибули до військової частини для подальшого проходження служби, виплата надбавки за вислугу років здійснюється на підставі інформації про вислугу років, зазначеної у грошовому атестаті.
Після надходження до військової частини особової справи військовослужбовця вислуга років для виплати йому надбавки оголошується наказом командира військової частини.
Правовий аналіз вказаних положень Порядку №260 вказує, що командир військової частини оголошує наказом обсяг вислуги років військовослужбовців, який враховується для обчислення надбавки за вислугу років. При цьому, наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності).
Судом встановлено, що позивачу із січня 2024 року по теперішній час нараховується та виплачується надбавка за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу, що підтверджується розрахунками грошового забезпечення, зазначеними у Картці особового рахунку військовослужбовця №410 за 2022-2025, у довідці про розміри видів грошового забезпечення позивача №1572/3165 від 14.06.2025). Також зазначене підтверджено витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.01.2024 №5аг “Про підрахунок вислуги років військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 станом на 01 січня 2024 року”, згідно з яким календарна вислуга позивача станом на 01.01.2024 складає 08 років 03 місяці 18 днів, та від 05.01.2025 №10 «Про встановлення вислуги років військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 у 2025 році», згідно з яким календарна вислуга позивача станом на 01.01.2025 складає 09 років 03 місяці 18 днів.
Відтак, станом на дату призову за мобілізацією вислуга позивача у календарному обчисленні складала 06 років 06 місяців 22 дні, що підтверджується наказом Державної Фіскальної служби України Офісу великих платників податків ДФС від 22.03.2017 №345-О та не була врахована відповідачами для розрахунку розміру надбавки за вислугу років позивача. 
Оскільки, відповідно до спільної директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22 травня 2025 року №Д-321/65/дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році" та директиви командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 22 травня 2025 року №Д-22/ДСК "Про проведення додаткових організаційних заходів у Командуванні Сил територіальної оборони Збройних Сил України в 2025 році" військова частина НОМЕР_2 є правонаступником військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 у зв`язку з переформуванням, належним способом захисту позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача-2, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу надбавки за вислугу років за період з 05.04.2022 по 31.12.2023 включно з урахуванням наявних періодів попередньої служби та зобов`язання відповідача-2 здійснити позивачу перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за період з 05.04.2022 по 31.12.2023 включно із наступним перерахунком та виплатою грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, премій, надбавок та інших належних виплат з урахуванням наявних періодів попередньої служби та раніше виплачених сум.
Щодо строку звернення щодо вирішення спірних правовідносин, які виникли з 19.07.2022, суду зазначає наступне.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини другої якої, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 233 КЗпПУ (в редакції від 19.07.2022 року), працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
В клопотанні про поновлення строку звернення до суду з даним позовом зазначено, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває на даний час. Позивач є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу, яка є безперервною, приймав участь у бойових діях, в ході яких отримав поранення, перебував на лікуванні. Як вважає позивач, вказані обставини в сукупності є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з даним позовом.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває на даний час.
В постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Аналогічний підхід було застосовано Верховним Судом під час вирішення питання про поновлення процесуальних строків в ухвалах від 02.06.2022 у справі № 757/30991/18-а, від 14.07.2022 у справі № 380/10696/21, від 27.07.2022 у справі № 380/13558/21, від 27.07.2022 у справі № 380/12913/21, від 04.08.2022 у справі № 420/2429/20, від 12.08.2022 у справі № 400/3957/21 та від 21.09.2022 у справі № 360/4969/21.
Відповідно до частини першої статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
У зв`язку з введенням на території України з 24.02.2022 воєнного стану, зважаючи, що позивач був військовослужбовцем, проходив безпреривно військову службу, з метою забезпечення права на звернення до суду, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача, визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та його поновлення.
Згідно частин 1 та 6 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Крім того, відповідно до статті 238 КЗпПУ, при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.
Враховуючи вказане, а також те, що оскільки частина позовного періоду по 18.07.2022 включно припадає на дію безстрокової редакції ст.233 КЗпП, суд дійшов висновку, що позивачем дотримані строки звернення до суду за захистом порушених прав.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не доведено правомірність своїх дій, яка є предметом спору, що виник у цій справі.
Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх часткового задоволення у визначений судом спосіб з метою ефективного захисту порушених прав позивача.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», питання про його розподіл суд не вирішує.
Керуючись статтями 2, 139, 77, 242-246, 255, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_11 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_12 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_13 ) та ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_14 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головного Управління Державної казначейської служби України у Харківській області (вулиця Євгенія Єніна, будинок 18, місто Харків, Харківський район, Харківська область, 61166, код ЄДРПОУ: 37874947) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 надбавки за вислугу років за період з 05.04.2022 по 31.12.2023 включно з урахуванням наявних періодів попередньої служби.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату надбавки за вислугу років за період з 05.04.2022 по 31.12.2023 включно із наступним перерахунком та виплатою грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, премій, надбавок та інших належних виплат з урахуванням наявних періодів попередньої служби та раніше виплачених сум.
Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА