Справа № 569/20519/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Гордійчук І.О.
секретар судового засідання Баланович М.В.
за участю позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
відповідача ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дитини,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, подружнє життя не склалося, 15.09.2025 року вона подала до суду позов про розірвання шлюбу. Позивач займається вихованням сина, який проживає разом з ним з моменту народження. На момент подачі позову відповідач не проживає з ними, хоча зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Позивач просить визначити місце проживання дитини саме з нею, що буде відповідати інтересам дитини.
Ухвалою суду від 29.09.2025 року було прийнято справу до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі.
Ухвалою суду від 28.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Позивач пояснила, що відповідач не проживає з ними, шлюб між ними розірвано, дитина проживає разом з нею.
В судовому засіданні відповідач позовні вимоги заперечує частково, не заперечує проти визначення місця проживання сина, разом із матір`ю до трьох років. Пояснив, що бажає займатися вихованням сина.
Представник третьої особи у судове засідання не з"явилася, в заяві посила справу розглядати без участі представника третьої особи, підтримала висновок органу опіки та піклування поданий до суду.
Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. 
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження.
В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом з матір`ю.
Висновком Органу опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради було визначено за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з мамою ОСОБА_1 .
Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно з п.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно зі ст.7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, при цьому, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
За приписами ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.
Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч.2, 3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України). Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч.3 ст.160 СК України).
Слід зазначити, що згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи її малолітній вік, добросовісне виконання позивачем ОСОБА_1 батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання дитини з позивачем.
При цьому, визначення місця проживання дитини з матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків.
Враховуючи вищезазначене та інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
У відповідності до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354ЦПК України суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення місця проживання дитини задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Третя особа, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, м.Рівне, вул.Соборна,12 код ЄДРПОУ 04057758.
Повне судове рішення складено 20 квітня 2026 року.

Суддя І.О.Гордійчук