ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2026 р. Справа №921/184/16-г/10

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Желік М.Б.
судді Галушко Н.А.
Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Дацківа Ігоря Васильовича б/н від 17.12.2025 (вх.ЗАГС №01-05/3762/25 від 18.12.2025) 
на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.12.2025 (суддя Шумський І.П.)
у справі №921/184/16-г/10
за заявою кредитора: Компанії "Мрія Агро Холдинг Паблік Лімітед"
до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр"
про визнання банкрутом

за участю представників: 
від скаржника: адвокат Покотило Ю.В. (в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів)
інші учасники: не з`явились

Учаснику процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.12.2025 у справі №921/184/16-г/10 відмовлено Дацківу Ігорю Васильовичу у прийнятті скарги на дії ліквідатора б/н (вх. №8553) від 04.12.2025, поданої через систему "Електронний суд". 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.12.2025 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Тернопільської області.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026, після усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 13.02.2026, призначено розгляд справи на 18.02.2026.
В судовому засіданні 18.02.2026 представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив оскаржену ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Тернопільської області.
Інші учасники справи явки в судове засідання не забезпечили, у встановлений судом строк правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на таке.

Розгляд справи в суді першої інстанції, короткий зміст оскарженої ухвали

У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/184/16-г/10 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр».
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Мрія Центр». 
Постановою Господарського суду Тернопільської області від 26.12.2017 ТзОВ «Мрія Центр» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №149 від 18.02.2013).
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2025 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТзОВ «Мрія Центр», затверджено звіт арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумком процедури ліквідації, ТзОВ «Мрія Центр» ліквідовано як юридичну особу, провадження у справі закрито.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2025 у справі №921/184/16-г/10 – скасовано, матеріали справи повернуто до суду першої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 25.11.2025 призначено розгляд клопотання про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу та звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат на 16.12.2025.
04.12.2025 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області зі скаргою на дії ліквідатора у справі в порядку ч.6 ст.61 КУзПБ, у якій просив визнати неправомірною бездіяльність арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. щодо нескладання акту про придбання майна на аукціоні №UA-PS-2022-02-15-000073-1 від 02.03.2022, визнати неправомірним рішення ліквідатора про дискваліфікацію переможця аукціону №UA-PS-2022-02-15-000073-1 від 02.03.2022, визнати неправомірними дії ліквідатора щодо визнання аукціону №UA-PS-2022-02-15-000073-1 від 02.03.2022 таким, що не відбувся, надання таких відомостей для їх внесення до відомостей про проведення аукціону в електронній торговій системі «Прозорро.Продажі» та на веб-сайтах авторизованих електронних майданчиків.
Місцевий господарський суд, постановляючи оскаржену ухвалу від 08.12.2025 про відмову у прийнятті скарги ОСОБА_1 , керувався тим, що заявник не є учасником у справі про банкрутство ТзОВ «Мрія Центр» і не вправі заявляти скаргу на дії чи бездіяльність ліквідатора. Окрім того, ОСОБА_1 у 2022 році вже звертався з позовною заявою до відповідача ТзОВ «Мрія Центр» про визнання за ним майнових прав на земельні ділянки (на підставі вищезгаданого аукціону) і мотивував свої вимоги тими ж обставинами, що й викладені у скарзі на дії ліквідатора від 04.12.2025. Тобто заявник реалізував своє право на судовий захист. Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 29.09.2022 в межах справи №921/184/16-г/10 про банкрутство ТОВ «Мрія Центр» в задоволенні цього позову ОСОБА_1 було відмовлено, вказане рішення набуло законної сили.

Узагальнені доводи апелянта.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, на підтвердження чого апелянт покликається на такі доводи:
- розгляд господарським судом у справі про банкрутство скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора банкрута стосується вирішення по суті специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства;
- розгляд господарським судом скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора не здійснюється у позовному провадженні, натомість такий розгляд відбувається у провадженні справи про банкрутство; такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2024 року у справі №925/1240/21;
- розгляд скарг на дії (бездіяльність) ліквідатора можуть і мають бути розглянуті у провадженні справи про банкрутство у ліквідаційній процедурі, у зв`язку із цим посилання суду на те, що ОСОБА_1 був позивачем у справі №921/184/16-г/10(921/630/22), яка розглядалася в межах справи про банкрутство ТзОВ «Мрія Центр», є необґрунтованими;
- предметом спору у справі №921/184/16-г/10(921/630/22) були майнові права на земельні ділянки, що встановив сам суд, а доводи та аргументи ОСОБА_1 (підстави позову та підстави скарги) не є тотожними;
- постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2025 у справі №921/184/16-г/10, а справу повернуто для продовження розгляду до суду першої інстанції, однак вказана обставина, як вбачається з оскаржуваної ухвали, не була врахована судом.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно із ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Частиною 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до ч.6 ст. 61 КУзПБ дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).
Відтак суд першої інстанції правильно зауважив, що за змістом вимог ч.6 ст.61 КУзПБ дії або бездіяльність ліквідатора у справі про банкрутство можуть бути оскаржені до господарського суду лише учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).
Відповідно до ч.5 ст.41 ГПК України у справах про банкрутство (неплатоспроможність) склад учасників справи визначається Кодексом України з процедур банкрутства.
Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, учасниками у справі про банкрутство (неплатоспроможність) є: сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національний банк України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.
Здійснюючи тлумачення вказаної правової норми, Верховний Суд у постанові від 29.07.2021 у справі №911/698/21 дійшов висновку про умовний розподіл учасників у справі про банкрутство на 3 групи, а саме:
І група - сторони справи - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);
ІІ група - учасники справи - арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника;
ІІІ група - інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.
Верховний Суд також зауважив, що процедура банкрутства поєднує в собі як розгляд процедурних питань, пов`язаних саме із здійсненням провадження у справі про банкрутство, так і вирішення спорів, стороною, в яких є боржник та які розглядаються у відокремленому позовному провадженні в межах справи про банкрутство.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі №918/335/17 зробила висновок про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи:
одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо;
друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.
Врахувавши наведені правові висновки, судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.11.2023 у справі №910/4685/20 зауважила, що особи, віднесені до І та ІІ груп, належать до учасників справи про банкрутство (непозовного провадження), у якій вирішуються основні процедурні питання (у межах судових процедур, визначених статтею 6 КУзПБ), відтак вказані особи наділені повною процесуальною дієздатністю у такій справі, зокрема й правом на оскарження ухвалених у ній судових рішень.
Натомість, особи, які віднесені до ІІІ групи (інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір) зазвичай стають учасниками справи про банкрутство у зв`язку з тим, що суд у межах справи про банкрутство розглядає та вирішує у відокремленому позовному провадженні спір за участю цих осіб.
Віднесення за статтею 1 КУзПБ певних осіб, щодо прав або обов`язків яких вирішується спір у відокремленому позовному провадженні в межах справи про банкрутство, до категорії «інших учасників справи про банкрутство» не свідчить про наділення таких осіб статусом учасника самої справи про банкрутство в силу закону.
Отже, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, не належать до учасників справи про банкрутство (за винятком тих осіб, які одночасно належать до І та ІІ груп), а їх процесуальний статус доцільно визначити саме як «учасники відокремленого позовного провадження у справі про банкрутство».
При цьому, сам факт залучення ухвалою суду певного суб`єкта як учасника до відокремленого провадження ще не означає автоматичне наділення такого суб`єкта статусом учасника справи про банкрутство.
02.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до ТзОВ «Мрія Центр» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. про визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав (права оренди) на земельні ділянки, зобов`язання ліквідатора скласти, підписати та передати ОСОБА_1 акт про придбання цих майнових прав на аукціоні, та про стягнення пені за несвоєчасне надання акта про придбання майнових прав на аукціоні в розмірі 557 507,23 грн.
Підставою для задоволення позовних вимог було те, що ліквідатор ухилився від складання документів, пов`язаних із оформленням результатів електронного аукціону №UA-PS-2022-02-15-000073-1 від 02.03.2022 з продажу майна в процедурі банкрутства та реєстрацією придбаних майнових прав (права оренди) на земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
За результатами розгляду позовної заяви місцевий господарський суд ухвалив рішення від 01.02.2024 у справі №921/184/16-г/10 (921/630/22) про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з огляду на те, що відповідач не мав змоги підписати акт про придбання майна на аукціоні, а вчинення ним дій щодо внесення відомостей про проведення аукціону UA-PS-2-22-02-15-000073-1 таким, що не відбувся з незалежних від нього обставин, не свідчить про його недобросовісну поведінку. Зокрема, у справі встановлено, що акт про придбання майна не було підписано замовником з аукціону внаслідок дії непереборних обставин (військової агресії російської федерації проти України та ведення активних бойових дій в місті Ірпінь, де ліквідатор здійснює діяльність арбітражного керуючого).
Рішення Господарського суду Тернопільської області від 01.02.2024 у справі №921/184/16-г/10 (921/630/22) залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.06.2024 та постановою Верховного Суду від 02.10.2024.
Таким чином, ОСОБА_1 був учасником відокремленого позовного провадження в межах справи про банкрутство ТзОВ «Мрія Центр», але на момент подання скарги на дії ліквідатора не є учасником справи про банкрутство ТзОВ «Мрія Центр» і, відповідно, не вправі подавати скаргу на дії чи бездіяльність ліквідатора.
Окрім того, відповідно до змісту судових рішень у справі №921/184/16-г/10 (921/630/22), предметом розгляду у цьому позовному провадженні були ті ж обставини, на які покликається заявник у скарзі на дії (бездіяльність) ліквідатора. 
Відтак правильними є висновки суду першої інстанції про те, що заявник реалізував своє право на судовий захист.
В апеляційній скарзі зазначено, що підставами позовних вимог у справі №921/184/16-г/10 (921/630/22) були інші обставини, однак такі доводи спростовуються змістом скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора.
Окрім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 23.04.2025 у справі №921/184/16-г/10 – скасовано, матеріали справи повернуто до суду першої інстанції.
Колегія суддів відхиляє такі доводи апелянта, адже у постанові Західного апеляційного господарського суду від 21.10.2025 у цій справі зазначено, що ОСОБА_1 не є учасником у справі про банкрутство, однак вимоги його апеляційної скарги було задоволено з огляду на те, що в апеляційному провадженні було встановлено відсутність підпису судді на оскарженій ухвалі. Відповідно до п.5 ч.3 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні.
Відтак апелянт не довів, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу – залишити без змін.
В порядку положень ст.129 ГПК України судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, слід покласти на скаржника. 
Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 б/н від 17.12.2025 (вх.ЗАГС №01-05/3762/25 від 18.12.2025) – відмовити.
2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 08.12.2025 у справі №921/184/16-г/10 – залишити без змін.
3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги – покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повну постанову складено 02.03.2026.

Головуючий суддя Желік М.Б. 

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.