ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року		Справа №300/3046/23 пров. №А/857/34368/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Кузьмича С.М., Матковської З.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМ» Україна» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМ» Україна» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року (суддя Микитин Н.М., м.Івано-Франківськ), -
ВСТАНОВИВ:
У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВСМ» Україна» (далі – ТОВ) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі – Головне управління) в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.02.2023 № 000693/0705, № 000694/0705 (далі – ППР №№693, 694);
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року у задоволені позову відмовлено. 
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
В апеляційній скарзі вказує, що сплата ПДВ при ввезенні товару на митну територію України не виключає право на застосування податкової пільги щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання такого товару. Також звертає увагу на неналежне оформлення акту перевірки.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
У зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_1 , (головуючий суддя у цій справі), згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2026, справа №300/3046/23 передана на розгляд головуючого судді Качмара В.Я.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у ТОВ підстави для застосування пільги з ПДВ при реалізації спірних медичних виробів та обладнання. 
Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ТОВ зареєстроване виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 30.01.2014, взято на податковий облік в контролюючих органах 31.01.2014, основний вид діяльності КВЕД 46.46 оптова торгівля фармацевтичними товарами.
У період з 03.01.2023 по 13.01.2023 Головним управління проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ, щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, за результатами якої складено акт від 20.01.2023 №395/09-19-07-05/39075529 (далі – Акт).
Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог:
пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188.1, пункту 198.5 статті 198, підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 та підпункту 9.9 пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі – ПК), оскільки ним:
занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (показник рядка 18 Декларації) на загальну суму 1 244 498 грн, в т.ч. по періодах: червень 2020 - 33 407 грн, серпень 2020 - 50 094 грн, вересень 2020 - 14 637 грн, жовтень 2020 - 173 201 грн, листопад 2020 - 59 601 грн, січень 2021 - 129 062 грн, лютий 2021 - 8 124 грн, березень 2021 - 65 101 грн, жовтень 2021 - 20 482 грн, листопад 2021 - 146 940 грн, грудень 2021 - 8 261 грн, лютий 2022 - 121 120 грн, березень 2022 - 199 184 грн, липень 2022 - 106 940 грн, серпень 2022 - 88 829 грн, жовтень 2022 - 19 515 грн,
завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (ряд.21 Декларації за жовтень 2022), на суму 555149 грн (т.1 а.с.12-37).
13.02.2023 контролюючим органом на підставі Акта винесено оскаржувані ППР:
№693 про донарахування податку на додану вартість в розмірі 19515 грн та застосування штрафних санкцій 4879 грн;
№694 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість на суму 555149 грн (т.1 а.с.17-20).
Так, згідно висновку Акта - ТОВ завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду) (ряд.21 Декларації за жовтень 2022) на суму 555 149 грн.
Як вказує відповідач, основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ (87,8 % від загальної суми податкового кредиту в жовтні 2022) є:
здійснення операцій, що звільнені від оподаткування (операцій з постачання на митній території України товарів (в тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2) в сумі 167,3 тис.грн;
включення до складу податкового кредиту сплаченого на митниці ПДВ із операцій з ввезення товарів на митну територію України в сумі 79,5 тис.грн;
від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного періоду (ряд. 16 декларації) в сумі 605,9 тис.грн.
Відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних (ЄРПН; податкових накладних та розрахунків коригування) за період з 17.03.2020 по 31.03.2022 та з 01.07.2022 по 31.10.2022 ТОВ здійснено реалізація вищезазначених медичних виробів та обладнання із застосуванням пільги в загальній сумі 25 433 611 грн., в т.ч. по періодах: березень 2020 - 45 600 грн, квітень 2020 - 65 185 грн, травень 2020 - 247 977 грн, червень 2020 - 923 407 грн, липень 2020 - 736 950 грн, серпень 2020 - 1 368 804 грн, вересень 2020 - 536 177 грн, жовтень 2020 - 1 140 983 грн, листопад 2020 - 930 664 грн, грудень 2020 - 1 691 143 грн, січень 2021 - 487 545 грн, лютий 2021 - 894 549 грн, березень 2021 - 910 434 грн, квітень 2021 - 733 804 грн, травень 2021 - 317 762 грн, червень 2021 - 1 240 806 грн, липень 2021 - 600 418 грн, серпень 2021 - 1 133 571 грн, вересень 2021 - 1 126 799 грн, жовтень 2021 - 2 178 610 грн, листопад 2021 — 2 345 962 грн, грудень 2021 - 934 629 грн, січень 2022 - 1001247 грн, лютий 2022 - 1335 781 грн, березень 2022 – 613 301 грн, липень 2022 - 1 387 781 грн, серпень 2022 - 71 264 грн, вересень 2022 - 265 150 грн, жовтень 2022 - 167 308 грн.
Реалізація таких медичних виробів/обладнання здійснювалась ТОВ контрагентам - юридичним особам та фізичним особам-підприємцям.
Перевіркою встановлено, що при імпорті вищезазначених медичних виробів та обладнання позивач сплачував ПДВ на митниці в розмірі 7% та сплачені суми ПДВ включало до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів, зокрема у жовтні 2022.
Згідно наданих до перевірки первинних документів, на підставі яких ТОВ ввезено на митну територію України медичні вироби та обладнання, встановлено, що митний орган не застосовував режим звільнення від оподаткування ПДВ, встановлений пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX ПК.
Враховуючи вищенаведене, контролюючий орган в ході перевірки дійшов висновку, що у ТОВ відсутні підстави для застосування пільги з ПДВ при реалізації вищезазначених медичних виробів та обладнання, та як наслідок останнім нараховано ПДВ в розмірі 7% на обсяг реалізованих та задекларованих в рядку 5.1. декларацій «операції, які звільнені від оподаткування» товарно-матеріальних цінностей. 
Вказані обставини в частині не використання податкової пільги при імпорті медичних виробів і обладнання та сплаті на митниці ПДВ у розмірі 7 % а також використання при подальшій реалізації цього товару контрагентам без нарахування ПДВ та з використання податкової пільги не є спірними, однак позивач стверджує про наявність підстав до застосування податкової пільги при реалізації вказаного товару контрагентам.
В частині доводів про наявність чи відсутність підстав для використання платником податкової пільги при реалізації ТМЦ, при імпорті яких платником податку на митниці було сплачено ПДВ у розмірі 7%, необхідно зазначити наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК.
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті і86 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
При цьому, законодавець розрізняє як окремі об`єкти оподаткування ПДВ операції з постачання товарів на митній території України та операції з ввезення товарів на митну територію України. 
Згідно із пунктами 30.1.-30.4, 30.9 статті 30 ПК податкова пільга – це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Платник податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії. Податкова пільга надається, зокрема шляхом звільнення від сплати податку та збору.
Пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК передбачено, що тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи З 17 березня 2020 року.
Суд зазначає, що з конструкції цієї норми випливає, що законодавець поєднав сполучниками «та» і «або» дві підстави від оподаткування податком на додану вартість, як-от:
- операції з ввезення на митну територію України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання) необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) – 1 умова;
- операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19) – 2 умова.
Синтаксичний розбір указаного речення пункту 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК дає підстави вважати, що тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції щодо товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19, за наступних умов:
- операції з ввезення на митну територію України товарів або операції з постачання на митній території України товарів (тобто умова 1 або умова 2);
- операції з ввезення на митну територію України товарів та операції з постачання на митній території України товарів (тобто умова 1 та умова 2).
Тобто сполучник «та» поєднує 1 і 2 умови, а сполучник «або» - розділяє.
На підставі цього, можна зробити висновок, що наведена в пункті 71 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК підстава звільнення від оподаткування податком на додану вартість передбачає випадок поєднання 1 та 2 умов сполучником «та», так як позивачем відповідні товари ввезено на митну територію України і такі товари реалізовано контрагентам. У спірному випадку, позивач не належно покликається на 2 умову щодо звільнення від оподаткування ПДВ, як самостійну підставу, за дотримання якої у позивача виникло право на вищевказану податкову пільгу, оскільки медичні вироби та обладнання позивачем перед здійсненням операцій з їх постачання на митній території України було такі товари ввезено на митну територію України не застосувавши при цьому режиму звільнення від оподаткування ПДВ 7 %. Відтак, з огляду на встановлені обставини, у позивача не виникло право на застосування податкової пільги тільки при постачанні товарів на митній території України, оскільки таке було б наявне за умови дотримання позивачем поєнання першої та другої умови, а саме, у разі використання податкової пільги щодо звільнення від оподаткування податком на додану вартість також під час операції з ввезення на митну територію України цих товарів, що не було зроблено. 
Теж саме вбачається з постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224 (далі - Постанова № 224), якою також затверджено «Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-C0V-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита» (далі - Перелік).
Приміткою 1 до Переліку визначено, що коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мета товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), які зазначені в переліку.
Приміткою 3 до Переліку визначено, що для віднесення товарів, зазначених у розділі «Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (крім товарів, включених до підрозділу «Інше», за винятком системи безперебійного електроживлення), до товарів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів.
епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, повинно бути: подано декларацію про відповідність та нанесено на товар або на його упаковку, а також на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом, знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами та умовами його нанесення, визначеними у Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 753, Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 754, Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 755, Технічному регламенті засобів індивідуального захисту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 р. № 761; або подано повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів (медичних виробів для діагностики in vitro, активних медичних виробів, які імплантують), стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, або повідомлення Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів.
Нормами ПК та Постанови № 224 щодо звільнення від ПДВ при імпорті товарів відповідно до переліку, не застосовується автоматично при оформлені імпорту товару на митниці, а вимагає надання додаткових документів (повідомлення Міністерства охорони здоров`я. Державної служби з питань праці) та у визначених випадках відповідності вказаних товарів до медичних виробів або засобів захисту.
Так, відповідно до вищенаведених норм зазначено, що коди УКТЗЕД вказані довідково, перелік товарів згідно Постанови № 224 відноситься до медичних виробів або засобів захисту, основною підставою для звільнення від сплати ПДВ є відповідність таких товарів назві медичного виробу.
Листом Державної митної служби України від 26.03.2020 № 08-1/16-03-01/7/3189 «Щодо митного оформлення медичних виробів та засобів індивідуального захисту» доведено до митниць лист Міністерства охорони здоров`я України від 26.03.2020 № 25-04/8381/2-20 для врахування в роботі при здійсненні митного оформлення товарів.
Критерієм того, що товари, включені до переліку медичного обладнання для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19, поставляються саме з цією метою може бути: контракт (договір) на поставку виробів, укладений між заявником і покупцем, лист-підтвердження від Департаменту охорони здоров`я або Управління охорони здоров`я державних адміністрацій, лист підтвердження від закладу охорони здоров`я тощо.
Як зазначено у вищенаведеному листі Міністерства охорони здоров`я України від 26.03.2020 №25-04/8381/2-20 «Щодо застосування постанов КМУ від 20.03.2020 №224 та № 226» визначення належності певних виробів до переліку відноситься до компетенції Державної митної служби України.
Перевіркою встановлено та не заперечується позивачем, що при імпорті вищезазначених медичних виробів та обладнання ТОВ сплачено ПДВ на митниці в розмірі 7% та сплачені суми ПДВ включило до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів. 
Згідно наданих до перевірки первинних документів, на підставі яких ТОВ ввезено на митну територію України медичні вироби та обладнання, встановлено, що митний орган не застосовував режим звільнення від оподаткування ПДВ, встановлений пунктом 71 підрозділу 2 розділу XX ПК. При цьому, позивач вказує на своє право скористатись податковою пільгою при ввезенні товару та відсутність відповідного обов`язку. 
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність у позивача-апелянта підстави для застосування пільги з ПДВ при реалізації вищезазначених медичних виробів та обладнання. Таким чином, контролюючим органом доведено правомірність нараховування ТОВ ПДВ в розмірі 7%.
Щодо доводів скаржника про неналежне оформлення Акта, як підстави визнання протиправним та скасування ППР №№ 693, 694 то слід зазначити, що Акт підписано тільки заступником начальника відділу позапланових перевірок з інших податків управління податкового аудиту Головного управління - Карковською О.М., у графі «підпис» головного державного інспектора О.Михайлюк зазначено «лікарняний»(т.1 а.с.37).
У період з 17.01.2023 по 20.01.2023 Михайлюк О.Р. перебувала на листку непрацездатності, що підтверджується копією листка непрацездатності (т.2 а.с.26).
Відповідно до правових висновків наведених у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі №140/388/19, відсутність у акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки.
Водночас саме по собі порушення порядку оформлення акта перевірки (у частині обов`язку підписання особами, які здійснювали перевірку) не може бути самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваних ППР винесених на підставі не підписаного одним із перевіряючих акта перевірки.
Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.05.2021 у справі № 640/12591/19.
Відтак, є вірними висновки суду першої інстанції, що контролюючим органом доведено правомірність прийняття оскаржуваних ППР.
Наведені ж в апеляційній скарзі доводи не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше. 
Суд першої інстанції в повній мірі встановив фактичні обставини справи, надав об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як позивачем так і відповідачем.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВСМ» Україна» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2024 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	З. М. Матковська