Справа № 337/525/26
Номер провадження 2-а/337/20/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Завгороднього Є.В., за участю секретаря судового засідання Лемонджави А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, –
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області (далі за текстом – відповідач), про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22.01.2026 приблизно об 11.45 він, керуючи автомобілем Geely MR-7151A, д.н. НОМЕР_1 , рухався по мосту Преображенського по лівій смузі в напрямку Хортицького району м. Запоріжжя. При виїзді з мосту, не змінюючи траєкторію руху та залишаючись у лівій смузі, повернув ліворуч, слідуючи вигину головної дороги; покажчик повороту не вмикав, оскільки, на переконання позивача, його маневр не потребував застосування покажчика повороту, а також вказаний сигнал міг дезінформувати інших учасників дорожнього руху. Після з`їзду з мосту позивача зупинили працівники поліції та притягнули його до адміністративної відповідальності, винісши постанову ЕНА № 6546572 від 22.01.2026 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення пункту 9.2.б Правил дорожнього руху (порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом) та застосувавши стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.
Не погоджуючись з підставами притягнення до адміністративної відповідальності, позивач просить скасувати спірну постанову.
10.02.2026 ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження у справі, визначено порядок розгляду справи, а саме, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідачу встановлено строк на подання відзиву. 
Клопотань про здійснення судового розгляду за участю сторін до суду не надходило.
Відзив у справі від відповідача не надійшов.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, надані позивачем, суд встановив наступне.
22.01.2026 управлінням патрульної поліції Запорізької області винесено постанову ЕНА 6546572 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 9.2.б Правил дорожнього руху (порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом) стосовно ОСОБА_1 з таким формулюванням обставин правопорушення: водій, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.
Частинами 1, 2 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Так, згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КупАП).
Згідно зі ст. 251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП вимагає від органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.
Положення ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачають адміністративну відповідальністьу вигляді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.
Пункт 9.2.б Правил дорожнього руху зобов`язує водія подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Під час вирішення справи судом досліджено обставини, викладені позивачем у позові, а також фото з розміщенням дорожніх знаків, надане позивачем.
Зокрема, з наданого фото видно наявність: а) двох смуг руху; б) двох однакових дорожніх знаків 5.16 «Напрямки руху по смугах»,з яких вбачається, що з лівої смуги дозволено поворот наліво та направо, а з правої смуги дозволено лише поворот направо; в) знаку 1.4.3 (рух праворуч або ліворуч), який показує напрямок руху на Т-подібних перехрестях – в глибині фотокадру.
Виходячи з обставин, які повідомив позивач і які суд вважає достовірними, він рухався саме в лівій смузі і повернув наліво. Водночас, з сукупності дорожніх знаків вбачається, що він з указаної смуги міг повернути як наліво, так і направо. Поїхати прямо він не міг, оскільки дорога має два вигини – поворот ліворуч та поворот праворуч (що підтверджується знаком 1.4.3). Тобто в будь-якому разі – незалежно від напрямку подальшого руху – позивач був зобов`язаний продемонструвати іншим учасникам руху свій намір щодо маневру.
Відтак, на переконання суду, посилання позивача на те, що він взагалі не був зобов`язаний застососувати покажчик повороту у даному випадку, не грунтуються на нормах чинного законодавства, які регулюють правила дорожнього руху. 
Щодо фабули правопорушення, вказаній у постанові про адміністративне правопорушення («водій… не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч»), вказане формулювання, на переконання суду, є очевидною опискою, суперечить обставинам, які повідомив позивач, та водночас не впливає на правильність кваліфікації вчиненого адмінправопорушення.
Як виснував Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (справа № 459/1801/17, постанова від 24.12.2019), наявність описки у постанові не впливає на правомірність винесеної постанови, якщо аналіз правових норм та обставин справи не спростовують порушення позивачем вимог законодавства, що стало підставою притягнення його до відповідальності.
В даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено доказами, наданими позивачем, і відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про спірна постанова була винесена законно та обгрунтовано.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення. 
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-79, 90, 139, 159, 242-246, 268, 272, 286 КАС України, суд, –
УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:
позивач – ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідач – Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 96).

Суддя     Євген ЗАВГОРОДНІЙ