ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року   Справа № 906/1352/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Коломис В.В. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Кравчук О.В. 

за участю представників сторін:
позивача: представник не з`явився 
відповідача: представник не з`явився 

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель"
на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 17.11.2025,
у справі № 906/1352/25
за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "АБДІ ЛІМІТЕД")
про стягнення 922 879,30 грн

У жовтні 2025 року Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" 922 879,30 грн пені.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі № 906/1352/25 позов задоволено частково.
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" 907 472,30 грн пені та 10 889,67 грн судового збору.
В позові в частині стягнення 15 407,00 грн пені відмовлено.
04.12.2025, через систему "Електронний суд", позивач Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої скаржник зазначає:
- рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.03.2025 у справі № 906/1139/24, яке набрало законної сили 21.05.2025, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "ЖТК" - 1 848 840,00 грн пені, - 1 078 490,00 грн штрафу та - 35 127,95 грн судового збору;
- всього виконавець поставив лише 30 од. товару, що підтверджується актом приймання-передачі № 1 від 31.01.2025. Іншу частину Товару у кількості 70 од. відповідач взагалі не поставив в межах строку дії контракту;
- вказані обставини справи вірно встановлені судом першої інстанції, про що зазначено в тексті рішення;
- враховуючи доведення факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань за контрактом, що є порушенням умов контракту та підставою для застосування відповідальності відповідно до умов п. 7.2 контракту в розмірі 0,1 % вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення;
- проте, як вбачається зі змісту рішення, судом першої інстанції допущено арифметичну помилку при здійсненні перерахунку розміру пені, в наслідок чого судом необґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 15 407,00 грн.
Враховуючи наведене вище скаржник просить: 
- скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі № 906/1352/24 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АБДІ ЛІМІТЕД" на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" 15 407,00 грн пені;
- в іншій частині рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі № 906/1352/25 залишити без змін;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АБДІ ЛІМІТЕД" на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" судові витрати за подання апеляційної скарги.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 04.12.2025, для розгляду справи № 906/1352/25 визначено колегію суддів у складі: Павлюк І.Ю. головуючий суддя, Розізнана І.В., Коломис В.В.
Листом № 906/1352/25/6349/25 від 05.12.2025 матеріали справи витребувано з Господарського суду Житомирської області.
18.12.2025 матеріали справи № 906/1352/25 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.12.2025 апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі № 906/1352/25 залишено без руху. Запропоновано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду докази сплати 3 633,60 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. 
22.12.2025 (вх. № 10000/25) від Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого долучено платіжну інструкцію № 9023 від 04.12.2025 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн.
У зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Павлюк І.Ю. та судді-члена колегії Розізнаної І.В. у період з 22.12.2025 по 02.01.2026 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, протокол від 23.12.2025, яким визначено для розгляду справи № 906/1352/25 колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Коломис В.В., Тимошенко О.М.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" на рішення Господарського суду Житомирської області від 17.11.2025 у справі № 906/1352/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на 04.02.2026 об 11:00.
Судове засідання 04.02.2026 не відбулося у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Коломис В.В. Учасників справи повідомлено про неможливість проведення судового засідання шляхом розміщення відповідної інформації на офіційній сторінці суду веб-порталу "Судова влада в Україні" (у розділі "Новини та події суду"), а також шляхом направлення довідки про неможливість проведення судового засідання до їх зареєстрованих електронних кабінетів.
09.02.2026 обставини, які унеможливили проведення судового засідання 04.02.2026, усунуто, тому ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 розгляд справи призначено на 25.02.2026 о 14:00.
25.02.2026 (вх. № 1639/26), через систему Електронний суд, від Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, у зв`язку з неможливістю забезпечити позивачем участь свого представника в судовому засіданні, призначеному на 25.02.2025 о 14:30.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "АБДІ ЛІМІТЕД") не скористалося своїм правом на подання відзиву, що у свою чергу відповідно до частини 3 статті 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судове засідання 25.02.2026 позивач та відповідач не забезпечили участі своїх уповноважених представників. Про час та дату судового засідання сторони були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомляли.
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що ухвалою суду від 26.12.2025 та 09.02.2026 явка представників сторін в судові засідання 04.02.2026 та 25.02.2026 обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників позивача та відповідача, оскільки їх неявка не перешкоджає перегляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд
ВСТАНОВИВ:

31.07.2024 між Державним підприємством Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (надалі за текстом - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (надалі за текстом - виконавець, відповідач) укладено державний контракт на поставку (закупівлю) товарів для потреб безпеки і оборони № 22/2-419-VDK-24 (надалі за текстом - контракт) /а.с. 9-17/, за умовами якого виконавець зобов`язується поставити замовнику з дотриманням вимог законодавства України, умов і вимог цього контракту товари для потреб безпеки і оборони, найменування, кількість, вартість (ціна) та строки поставки яких зазначені у цьому контракті та в специфікації товарів (додаток № 1 до контракту) (далі - специфікація), для подальшого використання Збройними Силами України, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити товар в строки та на умовах, визначених цим контрактом. Комплектність товару наведено в додатку № 2 до контракту.
За змістом п. 2.2 контракту, загальна вартість (ціна) товару за цим контрактом становить 15 407 000,00 грн.
Відповідно до п. 3.4 контракту, датою виконання виконавцем зобов`язань щодо поставки товару є дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару за контрактом.
Згідно з п. 4.1 контракту виконавець зобов`язаний поставити товар згідно з умовами цього контракту не пізніше строку, визначеному в специфікації.
Уразі порушення строків поставки товару з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (пп. 1 п. 7.2 контракту).
Контракт набирає чинності з дати підписання додаткової угоди про взяття бюджетних зобов`язань та діє до 31.12.2024, а в частині виконання гарантійних зобов`язань - до повного виконання (п. 11.1 контракту).
Вказаний контракт підписаний сторонами та скріплений відтиском їх печаток /а.с. 17/.
У специфікації товарів до контракту (додаток № 1) сторони погодили найменування товару, його кількість, ціну за одиницю товару, його загальну вартість в розмірі 15 407 000,00 грн та строк поставки товару до 15.08.2024 /а.с. 17 на звороті/.
Також у додатку № 2 до контракту сторони визначили комплектність товару, а додатком № 3 погодили зразок акту приймання-передачі /а.с. 18/.
06.08.2024 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до контракту, в якій на виконання п. 2.2, п. 2.5, п. 2.6. контракту, замовник підтвердив обсяг фінансування та бюджетні зобов`язання за загальним фондом у 2024 році, що становить 15 407 000,00 грн /а.с. 29/.
За змістом п. 11.1 контракту (зі змінами внесеними додатковою угодою № 2 від 26.12.2024) контракт набирає чинності з дати підписання додаткової угоди про взяття бюджетних зобов`язань та діє до 28 лютого 2025 року, а в частині виконання гарантійних зобов`язань - до повного виконання /а.с. 30/.
У зв`язку з не поставкою товару у строки, визначені специфікацією, 04.09.2024 позивач направив відповідачу претензію № 11/2-10979 щодо невиконання умов контракту та сплати неустойки, однак вказана претензія залишена відповідачем без реагування /а.с. 32-33/.
За наведеного 11.11.2024 позивач звернувся з позовом до Господарського суду Житомирської області про стягнення з відповідача 2 927 330,00 грн, з яких 1 848 840,00 грн пені та 1 078 490,00 грн штрафу за період з 16.08.2024 по 13.12.2024 /а.с. 32-33/.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.03.2025 у справі № 906/1139/24, яке набрало законної сили 21.05.2025, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "ЖТК" - 1 848 840,00 грн пені, 1 078 490,00 грн штрафу та 35 127,95 грн судового збору.
В подальшому, відповідно до акту приймання-передачі № 1 від 31.01.2025, відповідач поставив позивачу 30 комплектів товару /а.с. 31/.
Іншу частину товару у кількості 70 одиниць відповідач, в межах строку дії контракту, не поставив, що і стало підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 922 879,30 грн пені, з яких 221 860,80 грн за період з 14.12.2024 по 30.01.2025 та 701 018,50 грн за період 14.12.2024 по 16.02.2025.
17.11.2025 судом першої інстанції ухвалено оскаржуване рішення, яким позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 907 472,30 грн пені та 10 889,67 грн судового збору. В частині стягнення 15 407,00 грн пені відмовлено.
Вказане рішення мотивоване неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо поставки товару та обґрунтованістю заявлених вимог в частині стягнення 907 472,30 грн, тоді як вимоги про стягнення 15 407,00 грн пені визнано необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
При цьому апелянт оскаржує зазначене вище рішення лише в частині відмови у стягненні 15 407,00 грн пені.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже враховуючи доводи та вимоги апеляційної скарги позивача, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення лише в частині відмови у стягненні 15 407,00 грн пені.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджується, що спірні правовідносини між сторонами виникли через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо поставки товару за договором поставки.
Частиною 1 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).
За правилами статей 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.
Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (частина 1 статті 664 ЦК України).
Відповідно до п. 4.1 контракту виконавець зобов`язаний поставити товар згідно з умовами контракту не пізніше строку, визначеному в специфікації.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у специфікації, яка є додатком № 1 до контракту, сторонами погоджено, серед іншого, строк поставки товару - до 15.08.2024.
Натомість доказів поставки відповідачем товару позивачу у строк до 15.08.2024 матеріали справи не містять.
При цьому 31.01.2025 між сторонами підписано акт приймання-передачі товару за контрактом № 22/2-419-VDK-24 від 31.07.2024, у кількості 30 комплектів на загальну суму 4 622 100,00 грн.
Отже, як правильно зазначив місцевий господарський суд, відповідачем здійснено лише часткову поставку товару з порушенням визначеного договором строку.
Статтями 526, 525 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином.
Згідно з статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 922 879,30 грн пені, з яких 221 860,80 грн пені від вартості непоставленого товару 4 622 100,00 грн за період з 14.12.2024 по 30.01.2025 та 701 018,50 грн пені від вартості непоставленого товару 10 784 900,00 грн за період 14.12.2024 по 16.02.2025.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Відповідно до частини 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 ЦК України).
Як вже було встановлено вище, підпунктом 1 пункту 7.2 контракту визначено, що у разі порушення строків поставки товару з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Здійснивши власний розрахунок у межах заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що за період з 14.12.2024 по 30.01.2025 на суму 4 622 100,00 грн (сума несвоєчасно поставленого товару) пеня становить 217 238,70 грн, а за період з 14.12.2024 по 16.02.2025 на суму 10 784 900,00 грн - 690 233,60 грн пені, у зв`язку з чим загальний розмір пені, що підлягає стягненню, складає 907 472,30 грн, тоді як заявлені до стягнення 15 407,00 грн пені є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Однак, перевіривши здійснений місцевим господарським судом розрахунок, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, колегія суддів встановила за допомогою калькулятора заборгованості та штрафів/LIGA360 /а.с. 106-107/, що розрахунок пені, поданий позивачем, є арифметично правильним, здійсненим відповідно до заявлених сум та періодів прострочення.
Отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 15 407,00 грн пені є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Таким чином твердження скаржника, наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції вважає висновки місцевого господарського суду щодо визначення розміру пені такими, що не відповідають встановленим обставинам справи, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення в цій частині.
Крім того судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до відповіді № 2374507 від 23.02.2026 відповідач змінив назву та місце реєстрації юридичної особи, а саме: з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (10029, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Степана Бандери, 7, оф. 316, код ЄДРПОУ 43672760) на Товариство з обмеженою відповідальністю "АБДІ ЛІМІТЕД" (61166, Харківська обл., м. Харків, пр. Науки, 32, оф. 316, код ЄДРПОУ 43672760).
За наведених обставин, колегія суддів враховує вказану вище зміну найменування та місцезнаходження юридичної особи відповідача.
Відповідно до статей 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 275 ГПК України).
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.
За результатами перегляду цієї справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" підлягає задоволенню, а рішення Житомирської області від 17.11.2025 у справі № 906/1352/25 необхідно скасувати в частині відмови у стягненні 15 407,00 грн пені та ухвалити нове рішення у цій частині про задоволення позову.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки колегією суддів встановлено наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову, відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Відповідно до частини 4, 5 статті 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки в судове засідання 25.02.2026 сторони не забезпечили явку своїх уповноважених представників, датою ухвалення постанови у справі № 906/1352/25 є дата складення повного судового рішення (постанови).
Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" - задоволити.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 17 листопада 2025 року у справі № 906/1352/25 скасувати в частині відмови у позові про стягнення 15 407,00 грн пені, ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, виклавши резолютивну частині рішення у такій редакції:
"1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (вулиця Бандери Степана, буд. 7, офіс 316, м. Житомир, 10029, код ЄДРПОУ 43672760), нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "АБДІ ЛІМІТЕД" (проспект Науки, будинок 32, офіс 316, м. Харків, 61166, код ЄДРПОУ 43672760), на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (вулиця Автозаводська, буд. 2, м. Київ, 04074, код ЄДРПОУ 44725823):
- 922 879 (дев`ятсот двадцять дві тисячі вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 30 коп. пені;
- 11 074 (одинадцять тисяч сімдесят чотири) гривні 55 коп. судового збору.
Видати наказ".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська торгова компанія" (вул. Бандери Степана, буд. 7, офіс 316, м. Житомир, 10029, код ЄДРПОУ 43672760), нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "АБДІ ЛІМІТЕД" (проспект Науки, будинок 32, офіс 316, м. Харків, 61166, код ЄДРПОУ 43672760), на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (вул. Автозаводська, буд. 2, м. Київ, 04074, код ЄДРПОУ 44725823) 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Видати наказ.

Господарському суду Житомирської області видати накази на виконання цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Справу № 906/1352/25 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повну постанову складено "25" лютого 2026 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г. 

Суддя   Коломис В.В. 

Суддя   Тимошенко О.М.