Справа № 604/12/26
Провадження № 2/604/183/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року      селище Підволочиськ
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі: 
головуючого судді        Сташківа Н.Б.,
за участю: секретаря судового засідання    Крупи А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в селищі Підволочиську Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 20 лютого 2020 року. Від шлюбу вони мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач вказує, що спільне подружнє життя сторін не склалось через різні погляди на сімейне життя, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, налагоджувати сімейні відносини позивач наміру не має. Враховуючи вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати.
Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом.
Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 28 січня 2026 року було надано сторонам в даній справі строк для примирення терміном 1 (один) місяць до 28 лютого 2026 року.
Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 02 березня 2026 рокубуло поновлено провадження у вказаній цивільній справі та призначено дату судового засідання.
Позивач в судове засідання не з`явилась, в поданій позовній заяві просила справу розглядати без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач після відновлення провадження у справі в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Після відновлення провадження у справі жодних заяв чи клопотань до суду від імені відповідача не надходило. Правом на подання відзиву відповідач не скористався.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 20 лютого 2020 року Підволочиським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 20 лютого 2020 року, про що складено відповідний актовий запис за №7, місце державної реєстрації: Підволочиський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на ОСОБА_5 .
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 10 червня 2020 року Новосільською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Голошинці Підволочиського району Тернопільської області, про що 10 червня 2020 року зроблено відповідний актовий запис №9. Батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались, шлюбні відносини між ними припинено. Сторонам надавався строк на примирення, після закінчення якого жодних заяв від сторін не надходило. Позивач підтримала заявлені позовні вимоги, про що свідчить її позовна заява. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечив.
За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.
Позовні вимоги про визначення місце проживання дитини чи поділ майна подружжя у даній справі сторони не заявляли.
З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Позивачем не було заявлено вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат зі сплати судового збору, тому судом не вирішується питання про розподіл судових витрат. 
На підставі ст.ст.24, 56, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 27, 28, 77-81, 112, 113, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 20 лютого 2020 року було зареєстровано у Підволочиському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №7.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя          Н.Б. Сташків