ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/2021/24  Номер провадження 22-ц/814/171/26	Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Агро Плюс» - адвоката Жолонко Олександра Валерійовича на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 березня 2025 року та апеляційну скаргу Карлівської міської ради на додаткове рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 31 березня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Карлівської міської ради, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Агро Плюс» про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кумечко М.С. звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила :
визнати недійсним та скасувати рішення третього засідання 8 сесії 8 скликання Карлівської міської ради від 03.12.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 2,0000 га з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076 та передачу її у власність гр. ОСОБА_2 , 
скасувати рішення державного реєстратора Лисиці І.О. від 13.12.2021 про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на вказану вище земельну ділянку, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 на неї;
визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076, укладений 04.01.2022 між ОСОБА_2 та ТОВ «М-Агро плюс»; 
скасувати рішення державного реєстратора від 31.01.2022 індексний номер 63148599, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки з одночасним припиненням права оренди ТОВ «М-Агро плюс».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 жовтня 2021 рішенням п`ятого засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради ОСОБА_2 , надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільського сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність на території Карлівської міської ради Полтавського (колишнього Карлівського) району Полтавської області, орієнтовною площею 2,00 га. При цьому, в рішенні зазначено «беручи до уваги те, що рішення п`ятої сесії восьмого скликання не набрало законної сили через офіційне не оприлюднення», тобто Карлівська міська рада, ще рішенням п`ятої сесії восьмого скликання надала дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою, відповідно до викопіювання, доданого до заяви. 
З метою дотримання вимог законодавства ОСОБА_1 замовила у ФОП ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Карлівської міської ради Полтавського (колишнього Карлівського) району Полтавської області. 
Після державної реєстрації земельної ділянки, 11 листопада 2021 позивач звернулася до Центру надання адміністративних послуг Карлівської міської ради з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної «ділянки із земель сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, кадастровий номер 5321610100:50:007:1076 та передачу її у власність в порядку приватизації.
Проте у травні 2024 року отримала через ЦНАП ВК Карлівської міської ради лист №04-41/340 датований 09 лютого 2022 року, яким повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076 перебуває у приватній власності іншої особи.
Вважає, що заява ОСОБА_1 не була розглянута відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування» відповідне рішення не приймалося на сесії.
Разом з тим рішенням третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18.10.2021 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ, а в подальшому затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСГ гр. ОСОБА_2 .
Передавши земельну ділянку іншій особі Карлівська міська рада порушила право позивача на правомірне очікування отримання земельної ділянки у власність.
В подальшому ОСОБА_2 уклала з ТОВ «М-Агро плюс» договір оренди землі, який було зареєстровано в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 31.01.2022.
Вказує, що позивачем було вчасно проведено та дотримано процедуру оформлення технічної документації та формування земельної ділянки, здійснення державної реєстрації з присвоєнням кадастрового номера, між тим речове право не зареєстровано по незалежним від неї обставинам, а з вини Карлівської міської ради.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 13 березня 2025 року, з урахуванням усунутої описки в резолютивній частині ухвалою Карлівського районного суду від 12 листопада 2025 року, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Рішення третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 03 грудня 2021 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 2,0000 га з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076 та передачу її у власність ОСОБА_2 .
Скасовано рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Карлівської міської ради Лисиці Івана Олександровича про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 62224469 від 13 грудня 2021, на підставі якого зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076, номер запису про право власності 45606653 від 08.12.2021.
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076, укладений 04 січня 20222 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «М-Агро плюс».
Скасовано рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Ланнівської сільської ради Полтавської області Мантули Сніжани Анатоліївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 63148599 від 31.01.2022 про реєстрацію права оренди земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «М-Агро плюс», на підставі договору оренди, виданого 04 січня 2022 року, номер запису про інше речове право: 46429548 від 25.01.2022, та припинити право оренди Товариством з обмеженою відповідальністю «М-Агро плюс» земельної ділянки з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076.
Стягнуто з Карлівської міської ради Полтавської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Агро плюс» та ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору по 807,47 грн з кожного.
Ухвалюючи рішення суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, оскільки позивач сформувавши земельну ділянку та провівши її державну реєстрацію не отримала її у власність внаслідок протиправної її передачі Карлівською міською радою іншій особі. 
Додатковим рішенням Карлівського районного суду від 31 березня 2025 року стягнуто з Карлівської міської ради Полтавської області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу по 18550 грн. з кожного.

Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача ТОВ «М-Агро Плюс» - адвокат Жолонко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позову. 
Вказує, що надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки та її формування ще не означає надання її у власність.
Вважає, що саме ОСОБА_2 правомірно набула право власності на земельну ділянку, а скасування цього права призведе до скасування договору оренди землі.

Одночасно на додаткове рішення суду відповідачем Карлівською міською радою було подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування останнього та ухвалення рішення про відмову в задоволенні заяви сторони позивача про розподіл судових витрат, пов`язаних з відшкодуванням оплати на правничу допомогу. 
Вважає неспівмірними понесені витрати на правову допомогу, оскільки останні не відповідають критерію реальності адвокатських послуг, розумності їх розміру, виходячи з обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката Жолонки О.В., подана в інтересах ТОВ «М-Агро плюс» задоволенню не підлягає, тоді як апеляційна скарга Карлівської міської ради підлягає частковому задоволенню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням п`ятого засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 21 жовтня 2021 року надано ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність. 
На підставі вказаного рішення, 04.11.2021 ФОП ОСОБА_3 ярозроблено для замовника ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5321610100:50:007:1076.
05.11.2021 за заявою ОСОБА_1 було сформовано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, НВ-6316284592021. Загальні відомості про земельну ділянку: кадастровий номер 5321610100:50:007:1076, площа 2.0000 га, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства; форма власності: інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 04.11.2021, ФОП ОСОБА_3 .
11.11.2021 ОСОБА_1 подала до Карлівської міської ради заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076 та передачу її у власність в порядку приватизації.
Одночасно з цим, рішенням третього засідання сьомої позачергової сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 18.10.2021 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення ОСГ.
Рішенням третього засідання восьмої сесії восьмого скликання Карлівської міської ради від 03.12.2021 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель; сільськогосподарського призначення на території Карлівської міської ради Полтавського району Полтавської області загальною площею 2,00 га, кадастровий номер: 5321610100:50:007:1076 Карлівської міської ради Полтавської області. Передано гр. ОСОБА_2 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 5321610100:50:007:1076. Дозволено гр. ОСОБА_2 здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер: 5321610100:50:007:1076 у відповідності до ст.ст.125, 126 ЗК України та ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до вказаного рішення Карлівської міської ради, гр. ОСОБА_2 разом із заявою про затвердження проекту землеустрою, подала розроблений ФОП ОСОБА_4 проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-9902416992021 від 11.11.2021.
У травні 2024 року ОСОБА_1 отримала через ЦНАП ВК Карлівської міської ради лист №04-41/340 від 09 лютого 2022, яким їй повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076 перебуває у приватній власності іншої особи.
На запити представника ОСОБА_1 – адвоката Кумечко М.С. до Карлівської міської ради щодо надання документів стосовно виділення земельної ділянки, рішень міської ради щодо вирішення питання по земельній ділянці з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076, які приймалися відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , міською радою було відмовлено в задоволенні видачі документів, що стосуються питання з гр. ОСОБА_1 та відсутністю правових підстав щодо надання документів стосовно гр. ОСОБА_2 .
Передача у власність Карлівською міською радою земельної ділянки іншій особі, на яку ОСОБА_1 було виготовлено проект, за яким сформовано земельну ділянку та відповідно присвоєно кадастровий номер, і яку вона сподівалась отримати у власність, натомість тривалий час її заява не розглядалась та в кінцевому результатів була надана іншій особі, стали підставою для звернення за судовим захистом. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, спірна земельна ділянка була сформована та зареєстрована за проектом землеустрою виготовленого за замовленням ОСОБА_1 , а отже, вона мала обґрунтовані та правомірні очікування на отримання її у власність, проте міська рада незаконно передала спірну земельну ділянку у власність ОСОБА_2 , що свідчить про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову. В зв`язку з недотриманням вимог чинного законодавства під час передачі у власність земельної ділянки суд визнав недійсним укладений ОСОБА_2 договір оренди землі, як похідний правочин від протиправних дій органу місцевого самоврядування. 
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Частиною 1 статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) 
Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України).
Відповідно до частин четвертої, п`ятої та шостої статті 186-1 ЗК України розробник проекту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Згідно із частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Обґрунтовуючи позовні вимог, ОСОБА_1 вказувала, що передавши у власність іншій особі земельну ділянку Карлівська міська рада неналежно (недобросовісно) реалізувала надані їй повноваження в частині розпорядження спірною земельною ділянкою.
Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
На будь-якому етапі надання земельної ділянки у власність чи користування сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.
Подібні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, відповідно до яких неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, виходячи з конкретних обставин справи.
Не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Крім того, такий підхід стимулює використання інсайдерської інформації, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим. Тим більше не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу.
Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у разі формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього немає законних перешкод.
Оскільки, саме на підставі розробленого на замовлення позивача проекту землеустрою було сформовано спірну земельну ділянку та присвоєно їй кадастровий номер, тобто визначено її як об`єкт цивільних прав та зареєстровано відомості про неї у Державному земельному кадастрі, тому саме він мав першочергове право на отримання цієї земельної ділянки у власність при її безоплатній передачі.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 712/1100/20 (провадження № 61-4266св22), яку правильно застосували суди попередніх інстанцій, та у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2023 року у справі № 451/1125/19 (провадження № 61-11347св22).
Матеріалами справи доводиться, що саме позивач перша звернулась до міської ради із заявою про отримання земельної ділянки і саме їй першій був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою, на підставі якого за заявою ОСОБА_1 сформовано витяг з Державного земельного кадастру, що має першочергове значення, оскільки після його присвоєння спірна земельна ділянка набула статусу об`єкта цивільних прав.
Тоді як відповідач ОСОБА_2 отримала аналогічний витяг лише 11.11.2021, в якому було зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076 оформлена на підставі проекту землеустрою ОСОБА_5 . 
В подальшому, саме ОСОБА_1 11.11.2021 було подано до Карлівської міської ради заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,000 га з кадастровим номером 5321610100:50:007:1076 та передачу її у власність в порядку приватизації, яка взагалі з незрозумілих причин не розглядалась впродовж тривалого часу і лише через шість місяців остання отримала відповідь з міської раді про неможливість видалити їй зазначену земельну ділянка, яка вже передана іншій особі. 
В той самий час, міською радою 03.12.2021 на підставі заяви ОСОБА_2 було прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою та передано їй у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 5321610100:50:007:1076.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що Карлівська міська рада діяла не добросовісно , а відтак не можна вважати справедливим і розумним надання спірної земельної відлякни ОСОБА_2 , замість ОСОБА_1 , оскільки першочергове право на отримання земельної ділянки буде мати та особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди, тобто в даному випадку ОСОБА_1 .
Вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про навість правових підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «М-Агро плюс» не спростовують висновків місцевого суду та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує скасування чи зміну судового рішення.
Посилання апелянта, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою не свідчить про надання земельної ділянки у власність, відхиляються колегією суддів як помилкові, оскільки після стадії надання дозволу міською радою ОСОБА_1 виготовила проект землеустрою та сформувала земельну ділянку, якій був присвоєний кадастровий номер, що саме і має першочергове значення при отримання земельної ділянки, на яку претендують декілька осіб.

Що стосується оспорювання Карлівської міської ради ухваленого по справі додаткового рішення в частині визначеного судом розміру відшкодування витрат на правничу допомогу з підстав їх неспівмірності, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Так, інтереси ОСОБА_1 як в місцевому, так і апеляційному суді представляла адвокат Кумечко М.С.
Згідно акту виконаних робіт та наданих послуг за дослідження документів, складання та направлення запитів, заяв, ознайомлення з матеріалами справи, участь в судових засіданнях та інше, сторони оцінили надані послуги в 37100 грн.
При визначенні суми витрат на правову допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Чинне процесуальне законодавство визначає критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема такі як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Тобто, в кожній конкретній справі при визначенні розміру відшкодування суд має виходити як з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), так і критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно висновків, викладених в постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при встановленні розміру відшкодування витрат за надання правничої допомоги, крім іншого, мають бути враховані такі критерії як розумність розміру таких витрат, їх справедливість та пропорційність. 
Матеріалами справи доводиться складання адвокатом позовної заяви, здійснення ним запитів до Карлівської міської ради, подача до суду процесуальних заяв та участь в двох судових засіданнях загальною тривалістю 1 год. 45 хв.
Враховуючи категорію розглянутої судом першої інстанції справи, яка є поширеною та урегульованою усталеною судовою практикою, в тому числі з висловленими Верховним Судом правовими позиціями у справах з подібними правовідносинами, участь адвоката в двох судових засіданнях в суді першої інстанції, а також беручи до уваги реальний обсяг наданої адвокатом правової допомоги, виходячи з засад розумності та співмірності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зменшення стягнутого судом розміру витрат за надану правничу допомогу з 18550 грн. до 7500 грн. з кожного з відповідачів, що загалом складатиме 15000 грн. 
Керуючись ст. 367, 374, 375, п.п. 3,4 ст. 376, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «М-Агро Плюс» - адвоката Жолонко Олександра Валерійовича залишити без задоволення.
Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 березня 2025 року залишити без змін.
Апеляційну скаргу Карлівської міської ради задовольнити частково.
Додаткове рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 31 березня 2025 року змінити, зменшивши стягнуті з Карлівської міської ради Полтавської області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу з 18550 грн. до 7500 грн. з кожного.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 27 лютого 2026 року.

Судді : О.І. Обідіна Г.Л. Карпушин В.П. Пікуль