Справа № 522/22031/25
Провадження № 3/522/508/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2026 року м. Одеса
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В., за участі секретаря судового засідання – Єрьоміної К.М., розглянувши у присутності захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – адвоката Батуріна С.Є., адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр.  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:
20.09.2025 о 09:21 год. в м. Одеса, вул. Відрадна, 15, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PHAETON», д/н НОМЕР_1 , з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на приладі «DRAGER ALCOTEST» ARLM-0434, та в закладі охорони здоров`я відмовився під запис нпвр, чим порушив п. 2.5 ПДР. 
За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459437 від 20.09.2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Від захисника обвинуваченого до суду надійшли заперечення на протокол, в яких просив закрити провадження у справі відносно його підзахисного, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування заперечень захисник зазначив про таке: 
- ОСОБА_1 був мешканцем м. Волноваха, Волноваського району Донецької області, який ще у 2018 році отримав ЗЧМТ, струс головного мозку, забій носу та верхньої щелепи зліва, з 25.11.2018 року по 04.12.2018 року пройшов лікування в умовах стаціонару у неврологічному відділенні Волновахської ЦРЛ, є учасником бойових дій та є ветераном військової служби, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи відповідне посвідчення; 
- під час зупинки працівниками поліції ОСОБА_2 стало зле, з місця зупинки його забрали працівники швидкої допомоги, які після надання йому допомоги завезли його до КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР, де об 11:15 год. 20.09.2025 року він був оглянутий черговим лікарем та пройшов рентген головного мозку та за даними довідки КНП «Міська клінічна лікарня №1» №23251 від 20.09.2025 року, довідки лікаря-рентгенолога КНП «Міська клінічна лікарня №1», б/н від 20.09.2025 року, у черепі голови ОСОБА_2 частина лобної кістки замінена на металеву пластину, а сам він перебував у стані після епілептичного нападу;
- у день події працівники КНП «МКЛ №1» ОМР об 11:30 год. здійснили забір крові, яка у подальшому була передана до судово-токсикологічного відділення ДСУ «Одеське обласне бюро судмедекспертизи», та за результатами дослідження, згідно висновку підтвердженого довідкою №3167 від 26.09.2025 року;
- у зв`язку з отриманням під час бойових дій по захисту Батьківщини травми та поранення його підзахисний отримав поранення та втратив 70 % працездатності і з 30.11.2022 року був визнаний особою з інвалідністю першої групи «Б», який потребує сторонньої допомоги, на підтвердження чого надав довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА №069504 від 16.01.2023 року;
- ОСОБА_1 при спілкуванні з поліцейськими вів себе адекватно, ніяких порушень мови та координації рухів не зафіксовано;
- відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, була обумовлена крайньою необхідністю – збереженням свого здоров`я;
- просив визнати недопустимим доказом протокол, оскільки ОСОБА_1 працівниками поліції не було ознайомлено зі складеним відносно нього протоколом; 
- наявне в матеріалах справи направлення не може бути розглянуте, як доказ, оскільки в ньому зафіксовані відверто неправдиві відомості. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, оглянувши відеозапис в судовому засіданні, суд доходить таких висновків.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Норма ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння також передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Повноваження працівників поліції щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння регламентовано ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкція), а також іншими спеціальними нормативно-правовими актами.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 459437 від 20.09.2025 року, підтверджується: 1) відеозаписом на DVD-R диску, на якому зафіксований факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; 2) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП "ООМЦПЗ" ООР від 20.09.2025 року; 3) довідкою про отримання особою посвідчення водія, згідно якої ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.08.2020 року; 4) довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.
Надаючи оцінку доводам клопотання захисника, суд доходить таких висновків.
Так, захисник зазначив, що у день події працівники КНП «МКЛ №1» ОМР об 11:30 год. здійснили забір крові у ОСОБА_1 , яка у подальшому була передана до судово-токсикологічного відділення ДСУ «Одеське обласне бюро судмедекспертизи», та за результатами дослідження, етилового спирту не виявлено, згідно висновку підтвердженого довідкою №3167 від 26.09.2025 року.
Суд не може врахувати вказані доводи захисника з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З урахуванням наведеним норм, огляд на стан сп`яніння, проведений у закладах, що не входять до затвердженого переліку або з порушенням встановленого порядку, вважається недійсним.
Крім того, згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, відповідно до вищевказаних норм, при огляді у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду обов`язковою є присутність поліцейського, з метою усунення сумніві щодо його достовірності.
Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення подія мала місце о 09:21 год., а датою і часом забору біологічного матеріалу, відповідно до відомостей зазначених в довідці ДСУ «Одеське обласне бюро судмедекспертизи» від 26.09.2025 року, є 20.09.2025 року об 11 год. 30 хв., тобто більше ніж через дві години, всупереч вимогам закону. 
Таким чином, суд констатує, що надана захисником довідка з ДСУ «Одеське обласне бюро судмедекспертизи» не відповідає вимогам Інструкції. Крім того, вказана установа не входить до переліку закладів, уповноважених проводити огляд водіїв на території м. Одеси. За таких обставин, згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, результати дослідження є недійсними, а докази надані стороною захисту є недопустимими, тому суд не приймає їх до уваги.
Крім того, захисник зазначив, що його підзахисний діяв у стані крайньої необхідності, оскільки під час зупинки працівниками поліції ОСОБА_2 стало зле, з місця зупинки його забрали працівники швидкої допомоги, які після надання йому допомоги завезли його до КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР, де об 11:15 год. 20.09.2025 року він був оглянутий черговим лікарем та пройшов рентген головного мозку та за даними довідки КНП «Міська клінічна лікарня №1» №23251 від 20.09.2025 року, довідки лікаря-рентгенолога КНП «Міська клінічна лікарня №1», б/н від 20.09.2025 року, у черепі голови ОСОБА_2 частина лобної кістки замінена на металеву пластину, а сам він перебував у стані після епілептичного нападу.
Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Таким чином, на думку захисника, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння хоча формально і містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, була обумовлена крайньою необхідністю – збереженню свого здоров`я. 
Так, з дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки погано себе почував. 
Однак, стало ОСОБА_1 зле, саме після того, як йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки з початку відеозапису у ОСОБА_1 не вбачалось ознак погіршення стану здоров`я, що суд розцінює як спробу уникнути відповідальності. 
Крім того, як вбачається з долученої захисником довідки КНП «Міська клінічна лікарня №1» ОМР, стан після епілептичного нападу у ОСОБА_1 було зафіксовано об 11:15 год., а сама подія мала місце о 09:21 год. 
Таким чином, з урахуванням вказаних протирічь, які були встановленні судом під час дослідження доказів, суд дійшов висновку що доводи захисника у вказаній частині необґрунтовані. 
Також захисник просив визнати недопустимими доказами протокол та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.09.2025 року.
Суд відхиляє доводи захисника, оскільки захисником не доведено, що вказані докази були отримані з порушенням вимог ст. 266 КУпАП. 
Судом був досліджений за участі сторони захисту відеозапис на DVD-R диску з місця події з нагрудних камер працівників поліції, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що працівниками поліції при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку освідування водія, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Інші доводи захисника, наведені у клопотанні, суд до уваги також не приймає, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом та спростовуються дослідженими доказами, що містяться в матеріалах справи.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Таким чином, з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб – накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При накладенні адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено. 
Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Так, до матеріалів справи було долучено посвідчення серії НОМЕР_3 від 17.01.2023 року, видане ОСОБА_1 , згідно якого він є особою з інвалідністю І групи. 
На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору.
Підстав для закриття провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 7, 9, 24, 33, 34, 130, 221, 280, 283, 284, 285 КУпАП, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», –
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 (нуль) копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , звільнити від сплати судового збору.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в апеляційному порядку.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, в разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси  Ірина ЦИБ