Номер провадження 2/754/5271/26
Справа №754/17309/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

04 березня 2026 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Буша Н.Д.
секретаря с/з Поліщук Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири, -
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Карпенка Д.О. звернулась до суду з вказаним позовом. 
В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що відповідно до обмінного ордеру №517 на жиле приміщення, виданого 20.02.1980 року Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів Бюро по обміну жилих приміщень ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із сім`єю у складі сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала право на зайняття житлового приміщення квартири АДРЕСА_1 . Відповідно до витягу з розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації «Про зміну договорів найму житлових приміщень мешканців Деснянського району м. Києва» № 680 від 18.11.2016 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є наймачем та власником особового рахунку вказаної квартири.
Як вказує позивач, на сьогоднішній день у вказаній квартирі зареєстровані та постійно проживають: позивач ОСОБА_1 , її мати ОСОБА_4 , доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Окрім вказаних осіб у квартирі також зареєстровані брат позивача ОСОБА_2 , який в дійсності за вказаним місцем реєстрації не проживає з 2002 року та племінник ОСОБА_3 , який у квартирі не проживає з 2018 року. 
Позивач зазначає, що відповідачі в різний час добровільно забрали свої речі і за власною ініціативою переїхали проживати в інше місце проживання. Так, відповідач ОСОБА_2 вже багато років проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Як відомо позивачу, відповідач ОСОБА_3 у 2018 році переїхав на постійне місце проживання до Польщі. Після зміни свого місця проживання відповідачі в квартирі більше ніколи не проживали, вони змінили своє фактичне місце проживання добровільно та за власною волею, ані позивач, ані інші члени сім`ї не чинили їм ніяких перешкод у можливості користування квартирою. У зв`язку з тим, що нарахування за спожиті комунальні послуги проводяться на кількість зареєстрованих осіб, а відповідачі не надають будь-яких коштів на утримання квартири, позивач вимушена була звертатись до суду з вказаним позовом. 
Ухвалою суду від 15.10.2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
05.02.2026 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Карпенка Д.О. про уточнення особистих даних третьої особи ОСОБА_5 , просив вважати правильними особисті дані третьої особи як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Ухвалою суду від 04.03.2026 року закрито підготовче засідання, справа призначена до судового розгляду.
Сторони в судове засідання не з`явились. 
Від представника позивача в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись. Відповідачі не скористались своїм правом на подання відзиву на позов.
Від представника третьої особи Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації наявна заяви про розгляд справи у їх відсутності з проханням прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. 
Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду позовної заяви, суд розглядає справу без участі сторін. 
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оскільки відповідачі про розгляд справи повідомлялись судом належним чином, відзив на позовну заяву не подали та не повідомили причини його неподання, а також те, що сторона позивача не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. 
Дослідивши та проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені такі факти та їх правовідносини.
Відповідно до копії ордеру №517, виданого 20.02.1980 року Виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів Бюро по обміну жилих приміщень на ім`я ОСОБА_4 , дозволяється зайняти в м. Києві квартиру АДРЕСА_1 з двох кімнат, площею 31,25 кв.м. в складі сім`ї з трьох осіб. Право на жилплощадь мають: ОСОБА_7 , ОСОБА_2 - син, ОСОБА_8 - донька.
Відповідно до копії витягу з розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації Про зміну договорів найму житлових приміщень мешканців Деснянського району м. Києва № 680 від 18.11.2016 року дозволено ОСОБА_1 змінити договір найму двокімнатної квартири АДРЕСА_3 за згодою всіх членів сім`ї.
На теперішній час в спірній квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , її мати - ОСОБА_4 , доньки - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , брат - ОСОБА_2 та племінник - ОСОБА_3 , що підтверджується копією Довідки КК «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва № 03/05-4157 від 28.11.2016 року.
Відповідно до Акту від 24.09.2025 року, складеного на підставі заяви 07-123 від 24.09.2025 року ЖЕД-301 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , але в квартирі не проживає з 2002 року; відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за вказаною адресою, але в квартирі не проживає з 2018 року і по теперішній час.
У ст. 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідачі не звертались до суду з вимогою про продовження строку на відсутність їх у спірній квартирі. 
Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року з наступними змінами, у справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки, у разі їх поважності, суд може продовжити пропущений строк.
При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.
Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не має.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження, із чого слідує, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміни чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Так, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування наданим майном, наймач житла має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Вище викладені обставини свідчать про те, що відповідачі не проживають в квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад рік. Докази поважності відсутності відповідачів за адресою вказаної квартири суду не надавались.
Відповідачі тривалий час не проживають у квартирі за місцем реєстрації та не мають наміру там проживати, а отже є підстави про задоволення позову.
Судові витрати покласти на позивача.
Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 12, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири, - задовольнити.
ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомо), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП не відомо) - визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано.
Повний текст рішення суду складено 10.03.2026 року. 

Суддя    Н.Д.Буша