Номер провадження: 33/813/382/26
Номер справи місцевого суду: 523/26167/25 
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасановій Л.Я. кизи, за участю представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Сафронюка П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сафронюка П.В., діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову Пересипського районного суду м. Одесивід 22.12.2025 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 523543 від 25.11.2025 року: 25.11.2025 року о 17 год.30 хв., в м.Одеса, на вул.Отамана Головатого,67, керуючи транспортним засобом «Ford», номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_2 , яка в той момент перебувала безпосередньо на пішохідному переході та здійснив на неї наїзд. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та з місця події була госпіталізована до медичного закладу, чим порушив п. 18.1 Правил дорожнього руху.
За фактом ДТП інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 241790 від 08.02.2025 року за ст. 124 КУпАП.
Зазначеною постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок..
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1  – адвокат Сафронюк П.В. зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:
- судом першої інстанції призначено максимальне стягнення яке передбачене ст. 124 КУпАП;
- постанова була ухвалена без повного та всебічного врахування обставин справи, зокрема не враховано що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має стаж водіння понад 20 років, мав при собі поліс обов`язкового страхування, на місці ДТП надавав допомогу потерпілій, а після пригоди добровільно відшкодував спричиненні збитки.
Посилаючись на наведені доводи, адвокат Сафронюк П.В. просить змінити постанову суду в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, будь-яких клопотань про відкладання розгляду справи не заявляв, тому апеляційний суд вважає за можливим розглянути справу за його відсутності, за присутності його представника Сафронюка П.В.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Сафронюка П.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційним судом встановлено, що сторона захисту фактично не заперечує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП, тобто фактично підтверджує існування доказів, на підставі яких місцевий суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена доказами, які містяться в матеріалах провадження, а тому оскаржена постанова в цій частині є законною та обґрунтованою.
Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення сторони захисту, суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , місцевий суд в повній мірі врахував дані про особу правопорушника, що потягло за собою призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.
Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З оскарженої постанови судді вбачається, що призначивши адміністративне стягнення у виді 1 (одного) року позбавлення права керування транспортними засобами, місцевий суд в повній мірі дотримався вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, належним чином мотивував своє рішення щодо застосування найсуворішого стягнення, що відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.
Апеляційний суд зауважує, уданій ситуації є підстави для застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, виходячи з такого.
Так,  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій зобов`язаний зменшити швидкість, а в разі необхідності - зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, які перебувають на пішохідному переході. Невиконання цього обов`язку створює підвищену небезпеку для найбільш вразливих учасників дорожнього руху - пішоходів. Внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено дорожньо-транспортну пригоду, у результаті якої пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована. Тобто правопорушення має підвищений ступінь суспільної небезпеки, оскільки завдано шкоди здоров`ю людини, а не лише майну.
Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів чи інше майно або тілесні ушкодження, тягне за собою накладення штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. Враховуючи характер правопорушення та його наслідки, застосування більш суворого виду стягнення є обґрунтованим.
Також матеріали справи не містять доказів добровільного відшкодування спричиненої шкоди пішоходу ОСОБА_2 , на які посилається сторона захисту в апеляційній скарзі.
З урахуванням викладеного, з метою забезпечення превентивного впливу, виховання правослухняної поведінки водія та запобігання вчиненню нових правопорушень, доцільним є застосування до  ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що відповідає верхній межі санкції та ступеню тяжкості вчиненого правопорушення.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката Сафронюка П.В., діючого в інтересах  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив
Апеляційну скаргу адвоката Сафронюка П.В., діючого в інтересах  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Пересипського районного суду м. Одеси від 22.12.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     Ю.І. Кравець