П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/6685/26	

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
10:28 год., м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
13.03.2026 року;
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Градовського Ю.М.
– Казанчук Г.П.
За участю: секретаря – Недашковської Я.О.
представника апелянта – Кісь Л.С.
представника заявника – Аветюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ МЕДИЦИНИ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року по справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ МЕДИЦИНИ» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків та зупинення видаткових операцій, -

В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду першої інстанції із заявою, в якій просило:
підтвердити обґрунтованість рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» (ЄДРПОУ 38156360), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 09.03.2026 року;
зупинити видаткові операції платника податків ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» (ЄДРПОУ 38156360) на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).
В обґрунтування заяви зазначено, що 06.03.2026, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, ГУДПС прийнято наказ №2047-П про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2019 по 08.03.2026, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 06.04.2012 по 08.03.2026.
Вихід на податкову перевірку відбувся з дотриманням вимог статті 81 Податкового кодексу України, а саме за наявності підстав для проведення податкової перевірки, за умови пред`явлення платнику направлення на проведення такої перевірки та копії наказу, оформлених в установленому порядку, а також службових посвідчень посадових осіб контролюючого органу. Натомість, платник податків безпідставно відмовив посадовим особам ГУДПС у допуску до перевірки, про що складено та зареєстровано в контролюючому органі відповідний акт.
Відповідно до вимог підпункту 94.2.3, 94.2.8 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України ГУДПС прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків – ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» та зупинення видаткових операцій платника податків.
Таким чином, з посиланням на положення підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20, пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, контролюючий орган звертається до адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника та зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року заяву Головного управління ДПС в Одеській області задоволено.
Суд підтвердив обґрунтованість рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» (ЄДРПОУ 38156360), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 09.03.2026 року.
Зупинив видаткові операції платника податків ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» (ЄДРПОУ 38156360) на рахунках / електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу).
Рішення допущено до негайного виконання.
Підтверджуючи обґрунтованість адміністративного арешту майна платника, з огляду на встановлений факт недопуску посадових осіб контролюючого органу до документальної планової виїзної перевірки за відсутності судового рішення про зупинення дії наказу чи заборону її проведення, суд дійшов висновку, що у податкового органу виникли передбачені підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України підстави для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків.
Поряд з цим, суд першої інстанції зауважив на тому, що відповідно до пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може полягати, зокрема, у зупиненні видаткових операцій на рахунках платника податків. Таке зупинення є складовою механізму реалізації адміністративного арешту майна та застосовується як процесуальний засіб забезпечення виконання платником податків обов`язків, визначених податковим законодавством. При цьому, зупинення видаткових операцій не має самостійного карального характеру, а є похідним заходом від адміністративного арешту майна, спрямованим на унеможливлення відчуження активів платником податків у період, коли останній фактично перешкоджає здійсненню податкового контролю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІМ МЕДИЦИНИ» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ГУДПС у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що ГУДПС не дотримано приписи статті 81 Податкового кодексу України та перед початком податкової позапланової документальної перевірки не було вручено платнику податків наказ та направлення на перевірку, які б відповідали установленим законом вимогам. Апелянт зауважує на тому, що наказ про призначення податкової перевірки підписаний неуповноваженою особою, не містить відомостей про мету та підстави податкової перевірки, контролюючим органом порушено спосіб проведення документальної перевірки. Поряд з цим, наказ про проведення документальної позапланової перевірки вручений платнику під час виходу посадових осіб на перевірку, тобто з порушенням вимог пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, якими чітко визначено, що право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли копія наказу про проведення перевірки вручена платнику до початку проведення зазначеної перевірки.
Одночасно апелянт наголошує на тому, що процедура виділу з юридичної особи іншої, новоствореної юридичної особи, не створює правові підстави, передбачені підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, для проведення документальної позапланової перевірки. Також, податкова документальна позапланова перевірка проведена поза межами строків, встановлених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України та Порядком №1588, а саме після фактичного виділу з ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» новоствореного Товариства.
Апелянт також просить враховувати, що згідно вимог статті 94 Податкового кодексу України та Порядку №632 адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Арешт може бути накладено податковим органом на будь-яке майно платника податків, крім визначених законом випадків, та коштів на рахунку/електронному гаманці платника податків. Поряд з цим, чинним законодавством не передбачається одночасно подвійне накладання стягнення (примусового заходу) за одну дію як накладення арешту та зупинення видаткових операцій на рахунках платника податку. При цьому, такий захід для контролюючого органу, як зупинення видаткових операцій на рахунках платника податку, відповідно до положень підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, виникає у випадку недопуску посадових осіб до обстеження територій та приміщень під час проведення податкової перевірки, що, відповідно, не входило до мети спірної податкової перевірки.
З огляду на наведене у сукупності, апелянт наполягає на наявності у платника обґрунтованих сумнівів у законності підстав та дотриманні контролюючим органом порядку призначення податкової перевірки. Відтак, відмова платника податків від проведення документальної перевірки є правомірною та обґрунтованою, що, в свою чергу, виключає підстави для застосування арешту до майна платника податків.
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління ДПС в Одеській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність підстав для скасування судового рішення.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, Головним управлінням ДПС в Одеській області відповідно до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78, пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України прийнято наказ від 06.03.2026 №2047-П про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» (код за ЄДРПОУ 38156360) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2019 по 08.03.2026 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 06.04.2012 по 08.03.2026.
Під час виходу на податку перевірку представнику ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» (ЄДРПОУ 38156360) вручено копію наказу від 06.03.2026 №2047-П та направлення від 06.03.2026 №3883/15-32-07-05-17, №3884/15-32-07-05-17, №3885/15-32-07-05-17, №3886/15-32-07-05-17, пред`явлені службові посвідчення посадових осіб ГУДПС.
ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» (ЄДРПОУ 38156360) відмовило фахівцям Головного управління ДПС в Одеській області в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, про що складено Акт від 09.03.2026 №1319/15-32-07-05-20.
Внаслідок недопуску контролюючого органу до проведення перевірки 09.03.2026 року об 16 год. 30 хв. начальником Головного управління ДПС в Одеській області прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» (код ЄДРПОУ 38156360).
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
У підпункті 16.1.9 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.
Згідно пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Згідно пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
Пунктом 81.2 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Відповідно до пунктів 94.1, 94.2 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3).
Згідно пунктів 94.3, 94.4, 94.5 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.
Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт майна може бути повним або умовним. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Пунктом 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається:
94.6.1. платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна;
94.6.2. іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.
Арешт коштів на рахунку/електронному гаманці платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Наведені положення статті 94 Податкового кодексу України кореспондуються з приписами Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 року №632, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за №948/30816.
Також, відповідно до підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.
Аналіз наведених правових норм показав, що арешт майна є винятковим способом забезпечення виконання платником податків податкових обов`язків. Такий захід має тимчасовий та забезпечувальний характер, не є видом юридичної відповідальності та спрямований на недопущення блокування здійснення податкового контролю.
Під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення.
При цьому, саме відмова платника від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу є підставою для застосування такого заходу як арешт майна платника.
Як вже зазначалось вище, недопущення платником посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної перевірки може бути визнано обґрунтованим, у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків направлення на перевірку, копії наказу та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки або ж пред`явлення зазначених документів, однак оформлених з порушенням вимог законодавства. Відмова платника податків від допуску до перевірки на інших підставах не дозволяється.
При цьому, пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України чітко визначено вимоги до оформлення цих документів (направлення на перевірку, копії наказу та службового посвідчення посадових осіб контролюючого органу).
Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що сам лише по собі факт відмови платника від проведення документальної перевірки або від допуску посадових осіб контролюючого органу та чинність відповідних рішень контролюючого органу, зокрема наказу на проведення документальної виїзної перевірки, не доводить законність рішення контролюючого органу про арешт майна платника податків.
Важливим є з`ясування тієї обставини, що вище перелічені документи контролюючого органу складені та були пред`явлені платнику в установленому законом порядку.
Усуваючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права, колегія суддів враховує, що направлення на проведення документальної позапланової містять відомості щодо: дати видачі, найменування контролюючого органу, реквізитів наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізитів суб`єкта, мети (дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2019 по 08.03.2026 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 06.04.2012 по 08.03.2026), виду (документальна позапланова), підстав (посилання на підпункт 78.1.7 пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України), дати початку та тривалості перевірки, посади та прізвища посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.
Наказ про проведення перевірки містить відомості щодо: дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізитів суб`єкта, мети (дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2019 по 08.03.2026 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 06.04.2012 по 08.03.2026), вид перевірки (документальна позапланова виїзна), підстав для проведення перевірки (посилання на підпункт 78.1.7 пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України), дати початку і тривалості перевірки, періоду діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Направлення та наказ на перевірку містять підпис керівника (його заступника або уповноваженої особи, в даному випадку – в.о. заступника начальника ГУДПС) контролюючого органу та скріплені печаткою контролюючого органу.
Також, як свідчать обставини справи, ці документи (зокрема, направлення та наказ) були пред`явлені (вручені) платнику до початку податкової перевірки.
Поряд з цим, колегія суддів враховує, що податкова позапланова документальна перевірка на підставі підпункту 78.1.7 пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проводиться у випадку, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків. Зазначені положення Податкового кодексу України є чіткими та не зумовлюються двозначного чи невизначеного розуміння.
Крім того, перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків, є предметом дослідження саме під час документальної, у тому числі, позапланової виїзної податкової перевірки.
Одночасному врахуванню підлягає й те, що згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 15 листопада 2023 року у справі №918/119/21, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків об`єднаної палати КЦС ВС у постанові від 14 вересня 2020 року у справі №291/1009/18 та висновків КГС ВС у постановах від 11 грудня 2019 року у справі №904/2251/18, від 15 січня 2020 року у справі №904/11903/16 та від 21 січня 2020 року у справі №904/8538/16, про те, що виділ не є способом реорганізації юридичної особи.
Також, не знаходять свого правового підтвердження посилання ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» на приписи пункту 11.6 Порядку №1588 стосовно термінів для проведення заходів податкового контролю, оскільки на момент спірних правовідносин Порядок №1588 відповідних строків не передбачає.
Натомість, згідно пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Поряд з цим, є помилковими посилання ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ» на мораторій на проведення податкової перевірки, передбачений у пункті 69.2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, адже згідно цих положень Податкового кодексу України, тимчасово, до 1 серпня 2023 року, податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім, зокрема, документальних позапланових перевірок, що проводяться з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.
В контексті спірних правовідносин, колегія суддів також вважає за необхідне зауважити на тому, що є сталою та послідовною правова позиція Верховного Суду про те, що підставою для визнання неправомірними рішень чи дій контролюючого органу є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Слід також зазначити, що відповідно до підпункту 20.1.31 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень. Зазначені положення Податкового кодексу України не визначають виключну правову підставу підстав для звернення контролюючого органу, як недопущення посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.
Відтак, податковий орган наділений правом на звернення до суду з вимогою щодо зупинення видаткових операцій платника податків у випадку недопущення посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень. Податковим кодексом України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків. Накладення арешту на майно платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на рахунках платника.
Враховуючи викладене у сукупності, оскільки організація податкової перевірки у відношенні платника податків відбулась за наявності правових підстав, однак платником необґрунтовано відмовлено контролюючому органу у проведенні перевірки, колегія суддів вважає за необхідне погодитись з висновком суду в частині задоволення заяви ГУДПС про підтвердження обґрунтованості застосування умовного адміністративного арешту майна платника та зупинення видаткових операцій платника податків на відповідних рахунках.
Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви ГУДПС є правильними, однак не у повній мірі відповідають нормам матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що відповідно до статті 317 КАС України рішення суду підлягає зміні в мотивувальній частині.
Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІМ МЕДИЦИНИ» – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року – змінити в мотивувальній частині.
В інших частинах рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 23.04.2026 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: Ю.М. Градовський 

Г.П. Казанчук