ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/17901/25  Головуючий у першій інстанції: Шестакова Я..В. 
Номер провадження: 22-ц/819/813/26    Доповідач Воронцова Л.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя-доповідач) Воронцової Л.В. 
суддів: Майданіка В.В.
Склярської І.В.
учасники справи :
позивач - ОСОБА_1 ,
представник позивача - адвокат Шатова Юлія Вікторівна,
відповідач - ОСОБА_2 , 
представник відповідача - адвокат Літвінова Тетяна Володимирівна,
розглянув у судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Літвінова Тетяна Володимирівна , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2026 року, постановлену суддею Шестаковою Я.В., повний текст складено 09.02.2026, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно посилаючись, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач, за її інформацією, має за кордоном постійну роботу та можливість надавати матеріальне утримання дитині.
Короткий зміст рішення суду та мотиви його ухвалення 
Рішенням Херсонського міського суду від 09 лютого 2026 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.12.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допущено негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1211, 20 грн та на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. 
Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд врахував характер спору, обсяг виконаної адвокатом роботи, кількість судових засідань, відсутність необхідності здійснення значних процесуальних дій, та дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн є завищеною, вважав за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача до 10 000 грн, що буде відповідати принципу розумності та справедливого балансу між правом позивача на компенсацію понесених витрат і недопущенням покладення на іншу сторону надмірного фінансового тягаря.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із рішенням суду в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 10 000 грн ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Літвінова Т.В., подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалено із порушенням норм матеріального і процесуального права.
В обґрунтування скарги зазначає, що суд, визначаючи розмір правової допомоги, який підлягає стягненню, вважав, що відповідач не подав заперечень щодо заявленого позивачем розміру такої допомоги, що не відповідає факту наявності таких заперечень, однак не подання їх до ухвалення судового рішення не з вини відповідача і його представника, оскільки у позовній заяві, у порушення вимог процесуального права, позивач не вказала про наявність та очікування витрат на правничу допомогу, заяву про стягнення витрат на правову допомогу відповідачем отримано у день ухвалення судового рішення по справі, тому клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу було подано до суду 16.02.2026.
Позовна заява була подана позивачкою особисто через Електронний суд з використанням власного цифрового підпису 04.12.2025, вона ж власноруч підписала копію позовної заяви від 02.12.2025, яку направлено на адресу відповідача. Представник позивача подала до суду 03.02.2026 заяву про вступ у справу та участь у ній в режимі відеоконференції, що свідчить про те, що адвокат Шатова Ю.В. до 03.02.2026 не була представником позивача та правової допомоги їй не надавала. Перелік та об`єм виконаної адвокатом Шатовою Ю.В. роботи зі складання процесуальних документів, заяв : про вступ у справу представника з одночасним клопотанням про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідь на відзив, про стягнення витрат на правничу допомогу, про розгляд справи без участі позивача та її представника не відповідає вимогам розумності і співмірності цих витрат у заявленому позивачем розмірі 25 000 грн.
Позивачка і адвокат Шатова Ю.В. працюють в одному адвокатському об`єднані "АКТУМ ЛВ", презентують себе професіоналами, зокрема, у сімейних правовідносинах, тому у ОСОБА_1 не було необхідності у наданні їй правової допомоги у цій справі, позовну заяву вона склала самостійно, підписала та направила як до суду, так і відповідачу.
Недотримання позивачем вимог статті 134 ЦПК України щодо зазначення у першій заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які вона понесла та планує понести у зв`язку із розглядом справи позбавляє позивача права на стягнення таких витрат.
Відповідно до умов Договору від 01.12.2025 про надання правничої допомоги сторони узгодили, що прийняття клієнтом виконаних адвокатом робіт здійснюється на підставі Акту приймання - передачі наданих послуг , проте такий Акт суду не надано, що не відповідає умовам Договору та спростовує документальне підтвердження прийняття замовником ОСОБА_1 таких послуг.
Представник відповідача зазначає, що останній поніс судові витрати при подачі апеляційної скарги з оплати судового збору у сумі 1816, 50 грн та на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.
Просив скасувати рішення суду в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн, ухвалити нове про відмову у їх стягненні.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 3 000 грн.
Позиція інших учасників
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Шатова Ю.В. вважає її безпідставною, рішення суду в оскарженій частині законним і обґрунтованим, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, стягнути витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 10 000 грн.
Провадження в суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2026 визначено склад колегії для розгляду даної справи : Воронцова Л.П. (суддя - доповідач), Майданік В.В., Склярська І.В.
Ухвалою суду від 20.03.2026 поновлено строк на подачу апеляційної скарги, відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 30.03.2026 справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, інформацію про дату розгляду справи оприлюднено на офіційному веб- сайті Херсонського апеляційного суду.
Встановлені судом обставини справи
05 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача, позовна заява не містить зазначення попереднього ( орієтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
03 лютого 2026 року адвокатом Шатовою Ю.В. через систему Електронний суд подано заяву про вступ у справу як представника Лебєдєвої Т.О. та забезпечення її участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції.
Відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 230719 від 01 грудня 2025 року, укладеного між Лебєдєвою Т.О. і адвокатським об`єднанням "АКТУМ" в особі Шатової Ю.В. (пункт 1.1.) Клієнт доручає, а Об`єднання приймає на себе зобов`язання надати Клієнту професійну правничу допомогу щодо складання та подання позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дитини, участь в судових засіданнях по даній справі, складання та подання заяв по суті справи (відповіді на відзив, додаткових пояснень). Розмір винагороди за надання послуги становить 25 000 грн ( пункт 5.2). Приймання наданих послуг здійснюється шляхом підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі наданих послуг (пункт 4.1).
06 лютого 2026 року представником позивача через систему Електронний суд подано відповідь на відзив на позовну заяву.
Того ж дня адвокатом Шатовою Ю.В. подано заяву про стягнення із ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу у сумі 25 000 грн, яка доставлена у кабінет адвоката Літвінової Т.В. 08.02.2026 о 23.26 год.
Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 05.02.2026 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 01.12.2025 сторони підтверджують, що виконавець надав клієнту наступні послуги :
консультація з клієнтом з метою з`ясування обставин справи тривалістю 2 год - 2000,00 грн,
правовий аналіз обставин справи, опрацювання документів (доказів по справі), за результатом формування правової позиції по справі, узгодження її з Клієнтом тривалістю 2 год -2000,00 грн,
складання позовної заяви тривалістю 8 год - 14 000.00 грн, 
складання процесуальних заяв по суті справи (відповіді на відзив, інших необхідних заяв по справі) тривалістю 3 год - 3000,00 грн,
представництво інтересів клієнта в суді, участь в усіх судових засіданнях по справі - 4000,00 грн, всього: 25 000,00 грн.
Копії заяви про стягнення витрат, ордеру, Договору від 01.12.2025, додаткової угоди від 05.02.2026 направлено відповідачу через АТ "Укрпошта" на зареєстровану адресу відповідача , 05.02.2026, отримано 09.02.2026.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Відповідно до приписів частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, що не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження , розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З урахуванням приписів п.2 ч.6 ст.19, п.1 ч.1,п.1 ч. 3,п.1 ч.4 ст.274, п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України, дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до вимог частини 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Рішення суду переглядається у частині задоволених судом вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог колегія суддів дійшла наступного висновку.
Мотиви, якими керується апеляційний суд, та застосовані норми права
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України), що неодноразово підтвердив Верховний Суд у своїх постановах і указана судова практика є незмінною.
У поданій до суду заяві про стягнення витрат на правничу допомогу представником позивача зазначено розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу та надано відповідні докази, зокрема: копію ордера на надання правничої допомоги; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової допомоги від 01 грудня 2025 року №230719; копію додаткової угоди № 1 від 05.02.2026 до вказаного договору про надання правової допомоги з описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом.
Колегія суддів ураховує, що Лебєдєва Т.О. є адвокатом, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 30.10.2015 № 000040 "АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ"АКТУМ ЛВ" , тобто є фахівцем із достатнім досвідом роботи у галузі права та представництва інтересів учасників справи у судовому процесі. Отже вона могла самостійно представляти свої інтереси у справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, не потребуючи послуг представника, проте законом не заборонено фахівцю у галузі права мати представника у судовому процесі, ініційованому ним, тому доводи апеляційної скарги у зазначеній частині є безпідставними і підлягають відхиленню.
Заяву про стягнення витрат із Музики О.С. на правничу допомогу представник позивача подала до суду через два місяці після подачі позовної заяви - 05.02.26, яка зареєстрована в електронному суді 06.02.2026, за декілька днів до судового розгляду справи та ухвалення судового рішення, до кабінету у підсистемі "Електронний суд" представника відповідача Літвінової Т.О. заяву доставлено 08.02.2026 року о 23.26 год, а за зареєстрованою адресою відповідача- 09.02.2026, тобто у день ухвалення судового рішення, що об`єктивно унеможливило своєчасне подання відповідачем заперечення на заяву та клопотання про зменшення/відмову у стягненні таких витрат.
Разом із тим, представник відповідача відреагувала на заяву представника позивача про стягнення витрат на правову допомогу та подала до суду заяву- заперечення щодо стягнення таких витрат., яка зареєстрована 16.02.2026.
Суд першої інстанції, задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, констатував відсутність заперечень відповідача на заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу та вважав заявлений розмір таких витрат завищеним, а зменшення таких витрат до 10 000 грн буде відповідати принципу розумності та справедливого балансу між правом позивача на компенсацію понесених витрат і недопущенням покладення на іншу сторону надмірного фінансового тягаря.
Колегія суддів частково погоджується із висновком суду з наступних підстав.
Щодо обсягу наданих позивачу послуг
У контексті доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції колегія суддів звертається до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладено в пунктах 33- 34, 37 додаткової постанови від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, зокрема, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:
- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);
- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);
- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином у вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 15 та 2 ЦПК України має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Колегія суддів при надані оцінки обґрунтованості обсягу наданих послуг, їх тривалості та реальної необхідності ураховує, що позивач є фахівцем у галузі права (адвокатом) із значним досвідом роботи, працює в одному адвокатському об`єднані із ОСОБА_5 АО "АКТУМ", позов про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) не представляє складності щодо предмету спору і правовідносин ( може розглядатися у наказному провадженні), досвід роботи адвоката Шатової Ю.В.( із 2008 року), мінімальний об`єм доказів по справі, усталеність судової практики у даних правовідносинах.
Виходячи із вищезазначеного, колегія суддів вважає, що консультація з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, правовий аналіз обставин справи, опрацювання документів (доказів по справі), формування правової позиції по справі, узгодження її з клієнтом тривалістю 4 год вартістю 4 000 грн є завищеними, реальними затрати часу становлять 1 година вартістю 1000 грн, складання позовної заяви тривалістю 8 годин і вартістю 14 000 грн є надто завищеним, реальним затратам часу відповідає 1, 5 год вартістю 1250 грн; складання процесуальних заяв по суті справи (відповідь на відзив, інші заяви) тривалістю 3 год вартістю 3000 грн є завищеними, виходячи із об`єму, змісту, складності таких документів : відповіді на відзив, заяви про вступ у справу представника та участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, заяви про розгляд справи у відсутність, реальними затрати часу на складання вказаних документів становлять 1,5 год вартістю 1500 грн.; судові засідання у справі не проводилися, тому витрати на участь у них відсутні, заява сторони - представника позивача про розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню, такою є усталена практика Верховного Суду ( постанова ОП КГС від 02.02.2024 справа № 910/9714). Всього затрати часу на надання правничої допомоги позивачу у даній справі становлять 4 год вартістю 3 750 грн.
Доводи апеляційної скарги про те, що порушення позивачем вимог статті 134 ЦПК України є підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають відхиленню, оскільки не спростовують факту представництва в суді у даній справі інтересів ОСОБА_1 адвокатом Шатовою Ю.В. та надання правової допомоги. Так, у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 року у справі № 161/20630/18 зазначено, що аналіз частини другої статті 134 ЦПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. 
Посилання заявника у скарзі на те, що відсутні докази надання адвокатом Шатовою Ю.В. послуг щодо складання позовної заяви та вчинення будь - яких процесуальних дій до 03.02.2026, оскільки із заявою про вступ у справу адвокат звернулася лише 03.02.2026, позовну заяву до електронного суду Лебєдєва Т.О. подала особисто із використанням власного електронного ключа, та копію позовної заяви направлено відповідачу за підписом позивача є безпідставним і підлягає відхиленню, оскільки Договір на надання правничої допомоги між ОСОБА_1 і АО "АКТУМ" в особі адвоката Шатової Ю.В. укладено 01.12.2025 року, і у ньому передбачено надання такого виду послуги як складання позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні докази прийняття Лебєдєвою Т,О. виконаних робіт - акту приймання-передачі виконаних робіт, як це передбачено умовами Договору, підлягають відхиленню, оскільки Додаткова угода №1 від 05.02.2026 до Договору від 01.12.2025 про надання правової допомоги, містить перелік та види наданих у рамках цього договору послуг, витрати часу та їх вартість, містить зазначення про те, що ОА "АКТУМ" в особі адвоката Шатової Ю.В. передала, а ОСОБА_1 прийняла зазначені роботи, тобто Додаткова угода від 05.02.2026 є за своєю суттю і змістом актом приймання - передачі виконаних робіт. Така оцінка Додаткової угоди №1 від 05.02.2026 відповідає висновкам Верховного Суду викладеним у додатковій постанові від 30.11.2021 у справі №925/331/20, зокрема, що: "…наявність в окремому документі помилки, чи неточності у його оформленні, не є підставою для висновку про відсутність понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу адвоката, якщо з матеріалів справи вбачаються обставини фактичного надання такої правової допомоги, адже певні недоліки в заповненні документів носять виключно оціночний характер".
Колегія суддів ураховує, що адвокат Літвінова Т.В. надавала ОСОБА_2 правничу допомогу при розгляді даної справи у суді апеляційної інстанції, що підтверджено належними та допустимими доказами : Договором про надання правової допомоги № ЛТ В010 від 10.12.2025,укладеного між Адвокатським бюро "Тетяни Літвінової" в особі керівника Літвінової Т.В. і Музикою О.С., Актом приймання - передачі виконаних робіт за Договором від 10.12.2025, додатком до Акту - розрахунок наданих послуг.
Колегія суддів відхиляє доводи представника позивача Шатової Ю.В. , викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що Договір між АБ "Тетяни Літвінової" і Музикою О.С. є неукладеним та не створює правових наслідків у вигляді надання Бюро послуг правової допомоги у справі та їх прийняття відповідачем, оскільки останнім він не підписаний з огляду на те, що надання адвокатом Літвіновою Т.В. правової допомоги ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи - підготовкою і поданням апеляційної скарги. Разом із цим, колегія суддів надаючи оцінку розрахунку витрат, наданих відповідачу послуг, вважає, що така послуга, як судовий супровід задоволенню не підлягає, оскільки не містить зазначення, які саме процесуальні дії адвоката у даному супроводі представником вчинені. Отже реальним і справедливим буде відшкодування витрат відповідача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 2 500 грн : вивчення та правовий аналіз судової практики щодо витрат на правову допомогу - 500 грн та підготовка і подання апеляційної скарги - 2 000 грн.
Таким чином, заявником надано докази на підтвердження обсягу наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість, понесених у суді апеляційної інстанції.
Представник ОСОБА_6 адвокат Шатова Ю.В. у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заявила клопотання про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції у сумі 10 000 грн, при цьому надала на підтвердження таких витрат Договір № 26033017 від 26.03.2026 про надання професійної правничої допомоги, укладений між АО "АКТУМ" в особі адвоката Шатової Ю.В. і ОСОБА_7 , відповідно до якого адвокат надає клієнту послуги із правової допомоги в суді апеляційної інстанції, гонорар визначено у розмірі 10 000 грн та Додаткову угоду № 1 від 30.03.2026 до Договору, яка містить опис робіт/послуг наданих клієту, а саме : правовий аналіз обставин справи, опрацювання документів (апеляційної скарги), формування правової позиції, узгодження із клієнтом - 1 год вартість 2 000 грн, складання відзиву на апеляційну скаргу - 8 год вартість 7 000 грн, представництво в суді - 1 000 грн, всього 10 000 грн.
Представник відповідача Літвінова Т.В. подала до суду заперечення на заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, посилається на їх не співмірність із наданими стороні в суді апеляційної інстанції послуг, просила відмовити у стягненні.
Колегія суддів враховує, що розгляд справи за апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у частині стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу не потребував тривалої підготовки (9 год.) та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики, тому, на переконання суду, час витрачений представником позивача (8 годин складання відзиву) на підготовку відзиву на апеляційну скаргу позивача не повною мірою відповідає обсягу наданих адвокатом послуг і є надмірним, ураховуючи, зокрема, фактичні питання, які були поставлені перед апеляційним судом. Оскільки судові засідання у справі в суді апеляційної інстанції не проводилися, тому витрати на участь у них компенсації не підлягає. Суд вважає справедливим, за даних обставин, що витрачений адвокатом час не може перевищувати 2 години вартістю 4 000 грн. Таким чином, стягнення повної вартості послуг, визначених у Додатковій угоді від 30.03.2026 на загальну суму 10 000,00 грн, не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не мають характеру необхідних та не обґрунтовують обсягу фактичних дій представника заявника, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату. Тобто не є розумно обґрунтованими і, відповідно, такі витрати не можуть бути відшкодовані тільки лише через те, що вони узгоджені між клієнтом і адвокатом (справедлива сатисфакція). Крім того суд зазначає, що відшкодування їх повної вартості матиме надмірний фінансовий тягар для позивача, як фізичної особи.
Щодо відшкодування судових витрат
Виходячи із принципу пропорційності розподілу судових витрат відповідно до положень частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України, ураховуючи, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню на 62,5%, (3750 грн *100% : 10 000 грн), витрати відповідача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають задоволенню частково - в сумі 2 500 грн, і витрати на оплату судового збору при подачі апеляційної скарги пропорційно до задоволених вимог скарги в сумі 1135,31 грн. 
Витрати позивача у зв`язку з подачею відзиву на апеляційну скаргу пропорційно до відмовлених вимог скарги становлять 1 500 грн (4 000 грн *37.5 % : 100%).
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Частиною 1 статті 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи, що доводи скаржника частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.
За встановлених обставин, рішення суду в оскарженій частині - стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає зміні, зменшення вказаних витрат із 10 000 грн до 3 750 грн, та стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат в суді апеляційної інстанції в сумі 3 635,31 грн ( на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - 2 500 грн, на оплату судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 1135,31 грн, стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати на надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції в сумі 1 500 грн. Здійснити взаємозалік однорідних вимог , стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в суді апеляційної інстанції в сумі 2 135,31 грн ( 3 635,31 грн - 1 500 грн) .
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Літвінова Тетяна Володимирівна задовольнити частково.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 09 лютого 2026 року у частині стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу змінити, зменшити стягнену суму із 10 000 грн до 3 750 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в суді апеляційної інстанції в сумі 2 135, 31 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України не підлягає.

Головуючий     Л.П. Воронцова

Судді :     В.В. Майданік 

І.В.Склярська