Справа № 420/2362/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України (03168 , м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ: 00034022), яка виразилась у невидані наказу про закріплення на праві оперативного управління за Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса квартири АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Міністерство оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ: 00034022) видати наказ про закріплення на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 за Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса, здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку;
- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса (65058, м. Одеса, вул. Незалежності, будинок 18, код ЄДРПОУ 08038284) після видання Міністерством оборони України наказу про передачу йому в оперативне управління квартири АДРЕСА_1 , вчинити необхідні дії щодо розподілу даної квартири та направити до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради документи та клопотання про оформлення та видачу зі складом родини 2 особи , а саме: ОСОБА_1 і члену його родини– матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ордера на житлове приміщення для постійного проживання , а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що враховуючи тривалість проживання ОСОБА_1 та члена його сім`ї у кв. АДРЕСА_1 , неоспорення факту проживання останніх в цій квартирі з боку власника, військовими установами було допущено порушення процедури надання житла для постійного проживання та не обмежує військові установи у вчиненні дій, направлених на видачу позивачу ордеру на зазначену квартиру. КЕВ м. Одеса, після видання Міністерством оборони України наказу про передачу в оперативне управління та зарахування на баланс квартири АДРЕСА_1 , зобов`язане вчинити необхідні дії щодо розподілу даної квартири та направлення до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради документи для видачі ОСОБА_1 і члену його сім`ї ордера на вказану квартиру. Такий наказ видається Міністерством оборони України у відповідності до Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 № 1225, Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 № 448, зареєстрованого в Мінюсті 13.09.2013 за № 1590/24122. Будь-яких законних перешкод у виданні Міністерством оборони наказу про закріплення на праві оперативного управління за КЕВ м. Одеса квартири АДРЕСА_1 не вбачається.
Ухвалою від 03.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
До суду від відповідача Міністерства оборони України надійшов відзив, в якому зазначено, що враховуючи відсутність даного приміщення в числі фонду службового житла, воно не може бути розподілено Одеським КЕУ. Станом на теперішній час Наказ Міністерства оборони України про закріплення на праві оперативного управління спірного майна, а саме квартири АДРЕСА_2 за Одеським КЕУ - відсутній. Списки які містять конкретну адресу (номера квартир та будинок), куди підлягають переселенню родини військовослужбовців, у тому числі родина позивача складені ТОВ «УВГП СИСТЕМА», а не КЕВ м. Одеси . Помилково Позивач описує лист Південного управління капітального будівництва Міноборони України у листі від 14.11.2016 на адресу ТОВ «УВГП-Система» з проханням відселення пенсіонерів та службовців ЗСУ в житлові фонди, які знаходяться на балансі товариства (всього 36 сімей). Також, відповідач просить врахувати лист до ТОВ «УВГП-Система», направлений Головним КЕУ ЗСУ 09.12.2016 з проханням строк відселення жильців продовжити до 30.03.2017 року та надати в оренду житло для відселення. Жодним нормативним актом не передбачено обов`язок Міністерства оборони України здійснювати дії щодо строків видання наказу про закріплення квартири за відповідною КЕУ, КЕВ чи КЕЧ району, а тому позов не підлягає задоволенню
До суду від відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса надійшов відзив, в якому зазначено, що враховуючи відсутність даного приміщення в числі фонду службового житла, воно не може бути розподілено КЕВ м. Одеса. Станом на теперішній час Наказ Міністерства оборони України про закріплення на праві оперативного управління спірного майна, а саме квартири АДРЕСА_3 за КЕВ м. Одеса – відсутній. Дані обставини свідчать про передчасність позовних вимог до КЕВ м. Одеса. Відтак, будь-які правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог наразі відсутні.
За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 та член його сім`ї (мати ОСОБА_2 ) перебувають на квартирному обліку у об`єднаній житловій комісії військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , НОМЕР_4 ( АДРЕСА_4 ) по забезпеченню житлом за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України, у загальній черзі з 20.03.2000 та у першочерговій черзі з 27.11.2019.
Між товариством з обмеженою відповідальністю “УВГП-Система” (Пайовик) та Південним управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (Замовник) укладено договір №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 року про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей, предметом якого є фінансування та будівництво пайовиком в повному обсязі, згідно одержаної у встановленому законом порядку проектно-кошторисної документації та будівництво групи житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, підземними паркінгами, обладнанням, інженерними мережами та спорудами, орієнтованою площею 35 тис. кв.м на земельній ділянці загальної площею орієнтовано 2,5 га в АДРЕСА_4 (військове містечко № НОМЕР_5 ).
За умовами пункту 3.1 договору, пайовик здійснює у повному обсязі фінансування будівництва об`єкту на умовах, передбачених цим договором. Замовник вносить свою пайову участь у будівництві у вигляді виконання обов`язків, надання послуг, передбачених в пункті 4.1 договору.
Згідно з пунктом 4.1 договору замовник зобов`язався виконати всі необхідні дії для відведення земельної ділянки та приведення її у стан, придатний для будівництва об`єкту (у тому числі укладення та реєстрація договору оренди землі, отримання дозвільної документації) до 31.12.2005, та виконувати в повному обсязі функції замовника відповідно до умов договору та чинного законодавства (підпункт “а”); узгодити з пайовиком завдання на проектування на передпроектній стадії та на стадії “Проект” (підпункт “б”); замовник до початку робіт передає пайовику за актом прийому-передачі будівельний майданчик з усіма необхідними документами, які дозволяють використовувати його для будівництва об`єкту, дозволи на виконання будівельно-монтажних робіт, точки підключення до діючих інженерних комунікацій (підпункт “е”); відселення сімей військовослужбовців (громадян) та членів їх сімей з будівель, розташованих на земельній ділянці, яка підлягає забудові, здійснюється в установленому законодавством порядку за рахунок частки замовника, передбаченої пунктом 3.4 договору.
Відповідно до п.3.4 вказаного договору, розподіл об`єкту між сторонами здійснюється наступним чином: замовнику: 20% від загальної площі житла об`єкту, що на момент укладання угоди орієнтовно складає 7000 кв.м; пайовику: 80% від загальної площі житла об`єкту, що на момент укладання угоди орієнтовно складає 28000 кв.м, а також кінцеву будівельну продукцію.
Пайовик має право надавати замовнику квартири в інших новозбудованих житлових будинках в м. Одесі в обсязі частки замовника, визначеної в п.3.4 договору в термін до кінця 2007 року (п.3.7. Договору).
Відповідно до підпункту “м” пункту 4.1 договору, відселення сімей військовослужбовців (громадян) та членів їх сімей з будівель, розташованих на земельній ділянці, яка підлягає забудові, здійснюється в установленому законодавством порядку за рахунок частки замовника, передбаченої пунктом 3.4. договору.
В подальшому протягом 2005-2015 років сторони уклали три додаткових угоди, якими передбачали надання готових квартир в інших будинках, обов`язок та черговість відселення сімей військовослужбовців.
14.11.2016 року Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України скерувало на адресу ТОВ “УВГП-Система” лист за №303/36/641/1, у якому інформувало, що Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса сформовані списки осіб, проживаючих в будівлях та спорудах військового містечка № НОМЕР_5 , розташованого в АДРЕСА_4 та встановлено, що кількість проживаючих становить: військовослужбовці, яких необхідно забезпечити житлом – 36; відселені за рішенням суду - 1; для переселення до іншого гуртожитку – 13.
Також Південне УКБ Міноборони зазначало, що в якості розрахунку з Міністерством оборони України згідно з додатковою угодою №3/70 СП від 16.10.2015, ТОВ “УВГП-Система” зобов`язувалось передати у 2016 році 16 квартир. По даним ОК “Південь” відсутні житлові фонди для безумовного відселення всіх проживаючих в будівлях та спорудах військового містечка № НОМЕР_5 та просило розглянути можливість: збільшити кількість житла для передачі та заселення їх в рахунок виконання додаткової угоди №3/70 СП від 16.10.2015 року в 2016 році (з укладанням додаткової угоди); відселення пенсіонерів та службовців Збройних Сил України в житлові фонди, які знаходяться на балансі товариства з обмеженою відповідальністю “УВГП-Система” шляхом передачі даних фондів в оренду Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса; строк відселення жильців із плями забудови продовжити (через додаткову угоду) до 30.03.2017 року.
Аналогічний за змістом лист скерований Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса від 09.12.2016 року №303/8/32/1369 на адресу ТОВ “УВГП-Система”.
Матеріали справи містять додаткову угоду №303/36/2 від 17.02.2017 року до договору №227/УПБ-70Д “Про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей” від 25.11.2004 року, відповідно якої сторони домовились, окрім іншого, затвердити перелік квартир для Міністерства оборони України по договору №227/УПБ-70Д (Додаток №1).
Також, матеріали справи містять додаткову угоду №3/40СП від 16.10.2018 року до договору №227/УПБ-70Д “Про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей” від 25.11.2004 року, відповідно якої сторони домовились, окрім іншого, затвердити перелік квартир для Міністерства оборони України по договору №227/УПБ-70Д (Додаток №1).
Відповідно до Додатку до додаткової угоди №3/40СП від 16.10.2018 року, до переліку квартир для Міністерства оборони України за договором №227/УПБ-70Д входить й квартира за адресою: АДРЕСА_5 .
24.02.2017 року Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси скерував на адресу ТОВ “УВГП-Система” лист за №626, у якому зазначав, що на території військового містечка № НОМЕР_5 за адресою АДРЕСА_4 , яка спланована для забудови, розташовані будівлі, що використовуються для тимчасового проживання, в яких мешкає 62 сім`ї, а саме: військовослужбовці, які проходять дійсну службу та перебувають на квартирному обліку – 30 сімей; військовослужбовці, які проходять дійсну службу та не перебувають на квартирному обліку – 2 сім`ї; військовослужбовці в запасі, перебувають на квартирному обліку – 9 сімей; працівники ЗСУ, які не перебувають на квартирному обліку – 7 сімей; безпідставно займають приміщення – 14 сімей.
Матеріали справи містять акт прийому-передачі квартир №23/03/17 від 29.03.2017 року, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю “УВГП-Система” передає, а Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України приймає на підставі та згідно умов договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 квартири, у т.ч. за адресою: АДРЕСА_5 , з відселенням в них військовослужбовців та членів їх сімей, що мешкають в аварійних будівлях та спорудах, розташованих в плямі забудови та які відносяться до числі тих, що мають право на отримання постійного або тимчасового службового житла та підлягають відселенню з плями забудови згідно листа КЕВ м. Одеси №626 від 24.02.2017 та враховуючи наявність в них ордерів.
До зазначеного акту прийому-передачі додані списки, у т.ч. Список №1 осіб, які заселені в квартири за адресою: АДРЕСА_6 згідно п.6.4. договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 та які відносяться до числа осіб, які мають право на отримання постійного або тимчасового службового житла та підлягають відселенню із забудови згідно листа КЕВ м. Одеси №626 від 24.02.2017 року та враховуючи наявність в них ордерів.
У вказаному списку під номером 19 перебуває позивач ОСОБА_1 .
Матеріали справи містять договори, укладені 03.04.2017 року між позивачем (споживач) та надавачами послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території; користування електричною енергією за адресою АДРЕСА_5 .
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстровано 15.06.2017 року, форма власності: державна, власник: Міністерство оборони України.
Згідно листа Одеського квартирно-експлуатаційного управління від 29.03.2024 № 1402, житлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , АДРЕСА_6 станом на теперішній час не закріплені Міністерством оборони України за Одеським КЕУ на праві оперативного управління та відповідно не розподілені у встановленому Інструкцією № 380 порядку. Оскільки, житлові приміщення, що розташовані за адресою: АДРЕСА_8 не закріплені за Одеським КЕЦУ на праві оперативного управління та відповідно не перебувають на балансовому обліку, а також через відсутність розподілу таких житлових приміщень, Одеське КЕУ позбавлене можливості вчиняти дії, визначені Інструкцією № 380 щодо оформлення та видачу громадянам та членам їх сімей ордерів на житлові приміщення для постійного користування.
Згідно листа Головного управління капітальних вкладень від 08.09.2025 року, наказ про закріплення на праві оперативного управління квартири № 223 за КЕВ м. Одеса у Міноборони не розроблявся. Згадана квартира до КЕВ м. Одеса встановленим порядком не передавалась.
Вважаючи протиправною бездіяльність Міністерства оборони України та Квартирно- експлуатаційного відділу м. Одеса щодо не вчинення всіх необхідних дій згідно ст.110 ЖК УРСР, Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 та Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, щодо подання до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради клопотання про оформлення та видачу позивачу і членам його сім`ї ордера на житлове приміщення для постійного проживання, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , позивач звернувся до суду з даним позовом.
Згідно ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до вимог ст.12 Закону України “Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей” держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Відповідно до вимог ст.31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Відповідно до вимог ст.110 Житлового кодексу УРСР, громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок (жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий.
Офіцерів, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби Збройних Сил СРСР і прирівняних до них осіб, звільнених з дійсної військової служби у відставку або в запас, а також осіб, які проживають разом з ними, може бути виселено із займаних ними жилих приміщень у військових містечках з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення. У такому ж порядку підлягають виселенню з військових містечок інші особи, які втратили зв`язок із Збройними Силами СРСР.
Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців визначається Порядком №1081, відповідно до п.2 якого у кожній військовій частині формується фонд службового житла.
У разі відсутності службового житлового фонду у військовій частині військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безоплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови у зазначених казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян.
Згідно з вимогами п.3 Порядку №1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Військовослужбовці, які визнані у встановленому законодавством порядку інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, та члени сімей військовослужбовців, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Пункт 4 Порядку №1081 визначає, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями:
видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом, а також щороку визначають обсяги службового житла і житла, що надається військовослужбовцям для постійного проживання;
виділяють до 20 відсотків житла для забезпечення осіб, зазначених в абзаці другому пункту 3 цього Порядку, жилими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел і розташовані у населених пунктах, у яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, чи грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення в таких же обсягах.
Відповідно до вимог п.33 Порядку №1081 житлове приміщення, що надається військовослужбовцю для постійного проживання, повинне бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним та технічним вимогам.
Пункт 34 Порядку №1081 визначає, що на підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі.
Відповідно до Порядку №1081, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2011 року №238 “Про Єдиний державний реєстр громадян, які потребують поліпшення житлових умов” (із змінами) та з метою приведення нормативно-правових актів Міністерства оборони України у відповідність до чинного законодавства і вдосконалення порядку забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями, наказом Міністерства оборони України 30.11.2011 року №737 затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі – Інструкція №737) (у редакції станом на момент спірних правовідносин).
Відповідно до п.1.3 Інструкції №737, забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом:
надання службових жилих приміщень військовослужбовцям;
надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби;
надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення;
участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням);
надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України;
надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі;
оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання (п.1.4 Інструкції №737).
Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:
поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;
отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;
переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;
звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;
подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;
звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);
обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;
в інших випадках, передбачених законодавством (п.2.18 Інструкції №737).
Розділ ІV Інструкції №737 визначає порядок забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання.
Відповідно до пункту 4.1. Інструкції №737, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень (додаток 10), або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень (додаток 11).
Згідно з вимогами п.4.4 Інструкції №737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією.
Пунктом 4.5 Інструкції №737 визначено, що КЕВ (КЕЧ) району подає затверджений начальником гарнізону витяг зі Списку розподілу постійного житла у гарнізоні, погоджений протоколом засідання Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України (додаток 21), разом з документами, що знаходяться в облікових справах (додаток 7), до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера, а в закритому військовому містечку КЕВ (КЕЧ) району видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Ордер вручається безпосередньо військовослужбовцю, особі, звільненій з військової служби, на ім`я якого він виданий, або за їх довіреністю іншій особі. У разі якщо військовослужбовець (особа, звільнена з військової служби) загинув (помер) або пропав безвісти, ордер вручається одному з членів його сім`ї, на ім`я якого він виданий, або за їх довіреністю іншій особі.
Вказана Інструкція №737 діяла до 16.10.2018 року, тобто до часу набрання чинності новою Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 та зареєстрованої в Мінюсті Україні 06.09.2018 року за №1020/32472
Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що у періоді до жовтня 2018 року надання особі, звільненої з військової служби, житлового приміщення для постійного проживання здійснювалось на підставі списку розподілу постійного житла, складеного КЕВ(КЕЧ), погодженого з Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, та направленого до виконавчого органу сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад або районної державної адміністрації для видачі ордера.
Інструкція №380, яка почала діяти з 16.10.2018 року, передбачає ті ж самі загальні умови забезпечення осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, що і попередня Інструкція №737, а саме: забезпечення жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини (пункт 1).
Відповідно до п.3 Інструкції №380 для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Пунктом 4 Інструкції №380 визначено, що на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Згідно з вимогами п.5 Інструкції №380 для розгляду списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:
погодження надання постійного житла;
відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.
Згідно з вимогами п.7 затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.
До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Отже, з набранням чинності Інструкції №380 порядок видачі ордеру на постійну житлову площу майже не змінився, лише збільшився обсяг документів, які КЕВ (КЕЧ) надає до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 і член його сім`ї (мати ОСОБА_2 ) перебувають на квартирному обліку у об`єднаній житловій комісії військових частин НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 , НОМЕР_4 ( АДРЕСА_4 ) по забезпеченню житлом за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України, у загальній черзі з 20.03.2000 та у першочерговій черзі з 27.11.2019.
Судом встановлено, що у відповідності до вимог п.4.4 Інструкції №737 КЕВ м.Одеси, яка діяла на час переселення позивача, склало списки мешканців, які проживають в будівлях військового містечка № НОМЕР_5 , підпали під пляму забудови та мають право на отримання постійного житла, в якому значиться і ОСОБА_1 . Ці ж списки містять конкретну адресу (номера квартир та будинок), куди підлягають переселенню родини військовослужбовців, у тому числі родина ОСОБА_1 – у кв. АДРЕСА_1 .
Вказане підтверджується листом Південного управління капітального будівництва Міноборони України у листі від 14.11.2016 року на адресу ТОВ “УВГП-Система” з проханням відселення пенсіонерів та службовців ЗСУ в житлові фонди, які знаходяться на балансі товариства (всього 36 сімей). Аналогічного змісту лист до ТОВ “УВГП-Система” направлений Головним КЕУ ЗСУ 09.12.2016 року з проханням строк відселення жильців продовжити до 30.03.2017 року.
У відповідності до п.20 додаткової угоди №3/70 СП від 16.10.2015 року до договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 року “Про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей” договір доповнений п.6.4, яким передбачений обов`язок пайовика – ТОВ “УВГП-Система” у разі невідселення замовником – Південним управлінням капітального будівництва Міноборони України сімей військовослужбовців та членів їх сімей з будівель, розташованих наземельній ділянці, яка підлягає забудові до 25.12.2016 року, самостійно здійснити відселення осіб, що мешкають на території земельної ділянки, яка підлягає забудові, за рахунок частки замовника, передбаченої п.2.4 договору. При цьому пайовик самостійно визначає черговість та місця відселення, про що повідомляє замовника у письмовій формі.
29.03.2017 року ТОВ “УВГП-Система” (пайовик) та Південне управління капітального будівництва Міноборони України (замовник) уклали акт про передачу пайовиком замовнику квартир на підставі та згідно умов договору №227/УПБ-70Д від 25.11.2004 року “Про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей”. Цим актом ТОВ “УВГП-Система” передало, а Південне управління капітального будівництва Міноборони України прийняло квартири, загальною площею 2614,2 кв.м, у тому числі квартиру АДРЕСА_1 , в яку був переселений ОСОБА_1 .
Доводи відповідача Міноборони про те, що оскільки вони не займались відселенням військовослужбовців та членів їх сімей, у тому числі позивача, з військового містечка № НОМЕР_5 , таке переселення здійснено з порушенням процедури, визначеної Порядком №1081 та Інструкції №737, суд вважає такими, що не перешкоджає відновленню порушеного права позивача на отримання ордеру на житлове приміщення.
Судом встановлено факт складання та направлення КЕВ м.Одеси на адресу ТОВ “УВГП-Система” 24.02.2017 року списків осіб, які проживають в будівлях військового містечка № НОМЕР_5 , підпали під пляму забудови та мають право на отримання постійного житла, в тому числі і позивач.
Зазначені списки, як зазначалось раніше, складені КЕВ м.Одеса відповідно до вимог п.4.4 Інструкції №737, у списках зазначені конкретні адреси для переселення військовослужбовців.
Крім того, суд зауважує, що з дня переселення позивача у квартиру АДРЕСА_1 минуло більше 8 років. 
Враховуючи тривалість проживання позивача у кв. АДРЕСА_1 , неоспорення факту проживання позивача в цій квартирі з боку власника, суд дійшов висновку про порушення військовими установами процедури надання позивачу житла для постійного проживання, а саме: відсутність рішення житлової комісії військової частині за місцем квартирного обліку про надання житла, не погодження списків розподілу постійного житла, які складені КЕВ м.Одеси, Комісією з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України, а з жовтня 2018 року - Комісією з контролю, не обмежує відповідачів у вчиненні дій, направлених на видачу позивачу ордеру на зазначену квартиру.
Протилежний висновок породжує продовження стану правової невизначеності позивача, який більше 8 років проживає у квартирі без належних документів на право її зайняття з підстав, які від нього не залежать.
Одеській КЕВ не зазначає про неможливість направлення до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі позивачу ордеру на постійну житлову площу внаслідок відсутності списків розподілу постійного житла, які мають бути погоджені із відповідною комісією, а вказує про неможливість розпорядження спірною квартирою без її закріплення за Одеським КЕВ в оперативне управління на підставі наказу Міністерства оборони України, взяття її на баланс Одеського КЕВ та складання акту прийому-передачі до Одеського КЕВ.
Такий наказ видається Міністерством оборони України у відповідності до Закону України “Про правовий режим майна у Збройних Силах України”, Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.08.2000 року №1225, Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013 року №448, зареєстрованого в Мінюсті 13.09.2013 року за №1590/24122.
Будь-яких законних перешкод у виданні Міністерством оборони наказу про закріплення на праві оперативного управління за Одеським КЕВ квартири 223 по вул.Люстдорфська дорога, 55/2 корпус 6 м.Одесі не вбачається.
У листі Головне управління капітальних вкладень Міноборони України повідомляє Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України про необхідність утриматися від вчинення будь-яких дій за договором№227/УПБ-70Д від 25.11.2004 року про будівництво житла в порядку пайової участі для військовослужбовців та додаткової угоди №3/70 від 16.10.2015 року до нього, укладених з ТОВ “УВГП-Система”, без погодження з Головним управлінням капітальних вкладень.
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за Міністерством оборони України (ЄДРПОУ 00034022) на підставі рішення про державну реєстрацію від 19.06.2017 року №35741578.
Крім того, підставою для прийняття рішення є акт приймання-передачі нерухомого майна № 17/1 від 15.06.2017 року, видавник ТОВ “УВГП-Система”; технічний паспорт від 02.06.2017 року № 0018470; договір інвестування б/н від 01.10.2015 року, видавник ТОВ “УВГП-Система”; додаткова угода №1 від 20.02.2017 року, видавник ТОВ “УВГП-Система”.
При цьому, зменшення додатковою угодою №3/70 від 16.10.2015 року частки Міноборони України в об`єкті будівництва не стосується можливості розподілу вже отриманого Мінобороною України житла, у тому числі кв. АДРЕСА_1 .
За таких підстав, суд вважає, що бездіяльність Міністерства оборони України, яка виразилась у невидані наказу про закріплення на праві оперативного управління за Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса квартири АДРЕСА_1 є протиправною.
При цьому, враховуючи що право позивача на покращення житлових умов з огляду на встановлені обставини є порушеним протягом тривалого періоду часу, а наведені доводи Міністерства оборони України є неприйнятними через те, що не спростовують доводів позивача про протиправну бездіяльність відомства оборонного призначення, з урахуванням завдання адміністративного судочинства, враховуючи положення п.10 ч.2 ст.245 КАС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача суд вважає за можливе зобов`язати Міністерство оборони України видати наказ про закріплення на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 за Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса, здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку та зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса після видання Міністерством оборони України наказу про передачу йому в оперативне управління квартири АДРЕСА_1 , вчинити необхідні дії щодо розподілу даної квартири та направити до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради документи та клопотання про оформлення та видачу зі складом родини 2 особи , а саме: ОСОБА_1 і члену його родини– матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ордера на житлове приміщення для постійного проживання, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує, відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір”, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 6, 7, 9, 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ 00034022), Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса (65058, м. Одеса, вул. Незалежності, будинок 18, код ЄДРПОУ 08038284), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України (65063, м. Одеса, вул. Незалежності, 18, ЄДРПОУ 24980210), Приморська районна адміністрація Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134, ЄДРПОУ 26303264) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України (03168 , м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6, код ЄДРПОУ: 00034022), яка виразилась у невидані наказу про закріплення на праві оперативного управління за Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса квартири АДРЕСА_1 .
Зобов`язати Міністерство оборони України видати наказ про закріплення на праві оперативного управління квартири АДРЕСА_1 за Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеса, здійснивши його реалізацію у встановленому законом порядку.
Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса після видання Міністерством оборони України наказу про передачу йому в оперативне управління квартири АДРЕСА_1 , вчинити необхідні дії щодо розподілу даної квартири та направити до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради документи та клопотання про оформлення та видачу зі складом родини 2 особи , а саме: ОСОБА_1 і члену його родини– матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ордера на житлове приміщення для постійного проживання, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.