Справа № 766/468/26
н/п 2-а/766/266/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року місто Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,-
встановив:
Короткий виклад доводів адміністративного позову та заперечень відповідача.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу про адміністративне правопорушення від 29.01.2025року ОСОБА_3 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що 24.01.2025 року, будучи належним чином оповіщеним повісткою про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд до 28.01.2025 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Аргументи учасників справи.
Відповідач подав відзив на позов, який не може бути задоволений, оскільки рішення про притягнення до адміністративної відповідальності було прийнято у цілковитій відповідності до норм матеріального права та з дотриманням адміністративної процедури, що підтверджується наступним. Згідно облікової картки «Оберіг» гр-н ОСОБА_1 будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи статус відношення до військової служби «непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час», в порушення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 04 травня 2024 року № 3621-IX, самостійно не з`явився до ТЦК та не пройшов військово-лікарську комісію для уточнення своїх персональних даних в частині придатності до військової служби, в строк до 05.06.2025 року. Вищеозначені персональні дані військовозобов`язаним громадянином ОСОБА_1 самостійно не оновлені: станом на 26.08.2025 року був відсутній висновок ВЛК про ступінь придатності до військової служби, що підтверджується його обліковою карткою Єдиного державного реєстру «Оберіг», з якої чітко видно, що ці персональні дані ним самостійно не оновлені, а отримати ці дані з інших інформаційних систем оператори реєстру «Оберіг» самостійно не змогли, так як ВЛК без нього пройти не можливо. Своїми діями гр-н ОСОБА_1 порушив ПРАВИЛА військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджені Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, згідно яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; 29.08.2025 року було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи статус відношення до військової служби «обмежено придатний», в порушення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 04 травня 2024 року № 3621-IX, самостійно не з`явився до ТЦК та не пройшов військоволікарську комісію для уточнення своїх персональних даних в частині придатності до військової служби, в строк до 05.06.2025 року. На підставі зазначеного, громадянина ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
10.02.2026 року до суду позивачем було направлено відповідь на відзив стосовно викладених у відзиві ІНФОРМАЦІЯ_1 обставин пояснив, що позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово подавались заяви про отримання відстрочки від мобілізації та відповідно її продовження зокрема: 08.07.2024 р., 30.09.2024 р., 07.02.2025 р., де містилась виключна інформація про засоби зв`язку позивача, що є оновленням вказаних у відзиві даних. Окрім цього позивачу надавалися довідки про відстрочку від мобілізації, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема: 19.07.2024р., 22.11.2024 р., 14.03.2025 р., та інш. Зазначає й той факт, що відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 а саме розділу 12. «Особливі відмітки» вказано : « 28.08.2025 р. медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний придатним до служби в ч. забезпечення….», при цьому постанова за не проходження ВЛК винесена 29.08.2025 р. Позивач ставить під сумнів правомірність винесення постанови оскільки останній є особою, яка реалізувала право на отримання відстрочки від військової служби, регулярно подав заяви про отримання відстрочки з необхідними документами та вказував актуальні засоби зв`язку.
Окрім цього, поки діє відстрочка на ВЛК направляти не повинні й це визначено в п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою КМУ від 16.05.2024 №560 (далі – Порядок №560). Позивач зазначає, що процедурі проходження позивачем медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) ТЦК направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16.05.2024 №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на ВЛК за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян від 16.05.2024 №560. Як встановлено матеріалами справи, відповідної процедури та етапності відповідачем не дотримано.
Таким чином, позивач у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що у даному випадку відсутня вина позивача у вчиненні правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення накладено на позивача незаконно та необґрунтовано, тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.01.2026 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
29.08.2025 р. тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 складено постанову про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Із змісту цієї постанови вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , що проживає за адресою : АДРЕСА_1 будучи військовозобов`язаним , маючи обов`язок оновлювати дані , являтись за викликом до ТЦК, мати при собі військово-облікові документи , свої обов`язки неодноразово проігнорував , чим порушив законодавство про оборону , мобілізацію та мобілізаційну підготовку , вчинене в особливий період , що є адміністративним правопорушенням , відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП .
Норми права, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору та мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно абз. 1 п.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не прибув у зазначений час без поважних причин до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та не повідомив про причини неявки.
Позивач зазначає, що Належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт не перебування позивача на військовому обліку станом на дату складення оскаржуваної постанови, відповідачем не надано. Відповідачем не зазначено ні у протоколі, ні в постанові про адміністративне правопорушення, дату необхідності явки позивача, та не зазначено коли саме та якою повісткою відповідач викликав позивача та чи належно її вручив, такі докази також не містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. При цьому позивач повістку для проходження такого огляду взагалі не отримував, що підтверджується матеріалами справи про адміністративні правопорушення.
За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідач не надав будь-яких доказів на спростування доводів позивача.
З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належні докази щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, а тому суд доходить висновку про протиправність оскаржуваної постанови.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Пунктом 1 ч.1 ст.247КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2,5,9,72-79,90,242-246,262,268-272,286 КАС України, суд, -
ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Беспалов Олексій Сергійович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - задовольнити.
Скасувати постанову № 13/2608/КВВ від 29 серпня 2025 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити. 
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя	Л. А. Скрипнік