Справа № 758/12830/25 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
13 березня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючої судді Левицької Я.К.,
за участю секретаря судового засідання Невмержицької Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця,
В С Т А Н О В И В :

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Подільського районного суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 відшкодування витрат на лікування спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 57 920 грн та відшкодування витрат на поховання спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 48 412 грн, а також стягнення судових витрат.
В обґрунтування заявлених вимог, позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 44 років померла ОСОБА_4 , яка є її донькою. Причиною смерті ОСОБА_4 є онкологічне захворювання. Про онкологічну хворобу своєї доньки позивачка дізналася 02.06.2023 із надісланих їй її донькою результатів обстеження на комп`ютерному томографі в Київській клінічній лікарні № 8. На момент, коли позивачка отримала інформацію про хворобу своєї доньки, вона перебувала в м. Нью-Йорку, США. 08.06.2023 позивачка відправила своїй доньці грошовий переказ WESTERN UNION в сумі 1 000 доларів США та 10.06.2023 прибула до м. Києва для того, що надавати своїй хворій доньці необхідний догляд та матеріальну допомогу на лікування. 
21.06.2023 ОСОБА_4 було доставлено екстреною медичною допомогою «Імпульс+» до Медичного центру ТОВ «Імпульс+» в м. Києві. ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в Медичному центрі ТОВ «Імпульс +» з 21 по 23 червня 2023 року. Під час стаціонарного лікування ОСОБА_4 позивачка зробила три оплати на загальну суму 44 670 грн, а також окрему оплату послуг екстреної медичної допомоги «Імпульс+» в сумі 10 500 грн. Також позивачка оплатила 2 750 грн за КТ головного мозку з внутрішньовенним контрастуванням для спадкодавця ОСОБА_4 , що було проведено ТОВ «МІРУМ» 21.06.2023 року, що підтверджується Актом наданих послуг від 21.06.2023. Всього на лікування доньки протягом червня 2023 року позивачка витратила 57 920 грн, які вона просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 . 
Крім того, позивачка понесла витрати з організації проведення поховання ОСОБА_4 , на оплату надгробного обеліску та облаштування могили в загальному розмірі 48 412 грн, які вона просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 . 
Позивачкою зазначено, що вартості спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_4 достатньо для того, щоб покласти на ОСОБА_2 , як чоловіка спадкодавця, витрати на лікування та поховання спадкодавця ОСОБА_4 , зокрема мінімальна вартість чотирьох квартир, що є спадковим майном, становить 1 776 049 гривень. При цьому, державним нотаріусом Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 496/2023 (номер у спадковому реєстрі 70993026) від 26.07.2023 року щодо майна померлої. Спадкоємцями ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_2 у розмірі 5/8 частки на спадкове майно, її донька ОСОБА_5 у розмірі 1/8 частки на спадкове майно та її брат ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частку на спадкове майно, що підтверджується довідкою Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 25.07.2025 р. 
У добровільному відповідач відмовляється повертати позивачці понесені нею витрати на лікування та поховання ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, позивачка звернулась до суду.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 26.08.2025 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. 
Відповідач не скористався правом на надання відзиву по справі, у підготовче судове засідання ні він, ні його представник повторно не з`явились.
09.09.2025 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , у яких зазначено, що він є спадкоємцем всіх прав, включаючи право власності на нерухоме майно, після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_6 , та співвласником спірних чотирьох квартир, гаражу, автомобіля та грошових коштів, які є спадковим майном. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебували в офіційному зареєстрованому шлюбі з 05.10.2007 року по 27.06.2023 року. Про хворобу своєї сестри він дізнався від матері ОСОБА_1 04.06.2023 року, яка одразу ж після того як довідалась про хворобу своєї доньки вирішила приїхати до України. Особисто ОСОБА_3 повідомив про хворобу своєї сестри батькові - ОСОБА_7 та близьким друзям, хто знав її особисто. З отриманої від лікарів інформації стало зрозуміло, що його сестра потребує негайного лікування, додаткових аналізів та консультацій з лікарями-онкологами. 10.06.2023 року з США приїхала його мати - ОСОБА_1 . У цей день він запропонував своїй сестрі фінансову допомогу, на що вона відповіла, що мати перерахувала їй 1 000 доларів США на її лікування. З 12.06.2023 року мати почала возити його сестру по лікарях, робити додаткові обстеження та консультуватись в спеціалізованих лікарнях щодо подальшого лікування хвороби ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ). Мати постійно знаходилась біля сестри, готувала їжу для неї, для її доньки - ОСОБА_5 та для її чоловіка - ОСОБА_2 , усіляко допомагала морально та матеріально. Незважаючи на всі вжиті заходи, стан сестри погіршувався. Останній раз він бачив свою сестру при тямі - 20.06.2023 року вдень, а вже через декілька годин вона втратила свідомість і вже не розмовляла та не реагувала на оточуючих. Наступного дня, 21.06.2023 року, вона була перевезена в клініку «Імпульс+», де проходила стаціонарне лікування в палаті інтенсивної терапії протягом трьох днів. Всі перемовини з лікарями, вибір лікування, вибір палати, всі матеріальні витрати на лікування несла його мати - ОСОБА_1 . Чоловік сестри - ОСОБА_2 свідомо дистанціонувався від дуже серйозних проблем зі здоров`ям своєї законної дружини, переклавши на плечі її матері всі питання, пов`язані з лікуванням та оплатою медичних послуг. Єдина допомога, яку він зробив на той час це перевезення на особистому автомобілі родини померлої. З 24 по 27 червня 2023 року ОСОБА_6 була переведена з клініки «Імпульс+» до хоспіса в Святошинському районі, оскільки надане лікування не допомогло і стан його сестри погіршився. Весь цей час біля неї була мати - ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_6 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру родини ОСОБА_8 приїхала агент поховальної служби ОСОБА_10 для оформлення договору про ритуальні дії та поховання померлої. Агент ритуальної служби звернулась з організаційними питаннями до чоловіка померлої - ОСОБА_2 , однак останній повідомив, щоб з усіма питаннями звертались до матері померлої - ОСОБА_1 . Відтак, усіма питаннями щодо організації проведення поховання сестри займалась матір - ОСОБА_1 , яка оплатила всі послуги з надання ритуальних послуг, пов`язаних з організацією проведення поховання ОСОБА_4 - оплату за труну та внутрішнє оздоблення труни, автокатофалка, бальзамування, за священника, за виготовлення обеліску, таблички, підставки до обеліску та підставки для квітів. 29.06.2023 року відбулось відспівування та кремація його покійної сестри, на якій були присутні всі близькі друзі покійної. Чоловік його покійної сестри - ОСОБА_2 приїхав на останню зустріч зі своєю дружиною навіть без квітів. Поминальний обід був замовлений та оплачений ним особисто, чоловік його покійної сестри жодної організаційної чи фінансової допомоги знову не надав. Дозвіл на поховання померлої сестри оплачений ним особисто. Також він особисто за допомогою власного шанцевого інструменту зробив поховання урни з прахом своєї рідної сестри на дільниці, що належить їхнім близьким родичам. Чоловік покійної сестри не надав жодної допомоги - він стояв поруч та просто спостерігав за процесом поховання. Організацією встановлення на могилі покійної сестри пам`ятника займались він та матір померлої, оплату послуг здійснювала - матір померлої. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що йому відомо, що родина ОСОБА_8 ще за життя ОСОБА_4 мала борги по сплаті за житлово-комунальні послуги, що утворились в них до 27.06.2023 року, які були оплачені ОСОБА_2 протягом червня - вересня 2023 року, що свідчить про те, що останній не мав необхідних грошових коштів для оплати лікування та поховання своєї дружини ОСОБА_6 . У добровільному порядку відповідач не бажає повертати понесені ОСОБА_1 витрати на лікування та поховання померлої, при цьому обсяг спадкового майна та його вартість є достатніми для відшкодування таких витрат.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06.11.2025 року суд задовольнив клопотання позивача ОСОБА_1 та витребував від Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори матеріали спадкової справи № 496/2023 щодо майна померлої ОСОБА_4 . 
24.11.2025 року від Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи № 496/2023 щодо майна померлої ОСОБА_4 .
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
10.03.2026 року до суду надійшли додаткові пояснення позивача, у яких зазначено, що заявлені нею позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 в загальній сумі 106 332 грн є значно меншими вартості його частки у спадковому майні (5/8 від 1 776 049 грн=1 110 030,62 грн), крім того ОСОБА_2 є спадкоємцем грошових коштів в сумі 2 000 доларів США, що знаходяться на картковому рахунку в АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується матеріалами спадкової справи. Загальна можлива ринкова вартість спадкового майна (об`єктів нерухомості, транспортного засобу, грошових коштів) складає 8 138 704 грн та визначена на підставі консультативних висновків про можливу ринкову вартість об`єктів нерухомості та транспортного засобу, що були зроблені оцінювачем ФОП ОСОБА_11 . Замовником таких консультацій є її син - ОСОБА_3 
13.03.2026 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач та представник відповідача у судове засідання повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки у судове засідання не повідомили.
Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки у судове засідання не повідомила.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 44 років померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим повторно 31.08.2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Як вбачається з довідки про причину смерті КНП «Київський міський клінічний онкологічний центр» від 27.06.2023 року причиною смерті ОСОБА_4 є рак яєчніків.
Батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9 . Серії НОМЕР_2 , виданим повторно 09.09.2023 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.
З 05.10.2007 року ОСОБА_4 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 , виданим 05.10.2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї. Після реєстрацію шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_8 , прізвище дружини - ОСОБА_8 .
Від даного шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_4 , виданим 09.10.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.
Позивач зазначає, що після того, як вона дізналась про онкологічну хворобу своєї доньки вона відправила їй грошовий переказ WESTERN UNION в сумі 1 000 доларів США, що підтверджує платіжною квитанцією № 389-713-9780 від 08.06.2023. Також придбала авіаційні квитки за маршрутом Нью-Йорк-Варшава-Кишинів та квиток на автобус з м. Кишинів до Києва. 10.06.2023 позивачка прибула до м. Києва для того, щоб надати своїй хворій доньці необхідний догляд та матеріальну допомогу на лікування. 
На лікування ОСОБА_4 протягом червня 2023 року позивачка витратила 57 920 грн, що складається з :
- оплати медичних послуг ТОВ «Імпульс+» відповідно до Акту надання послуг від 21.06.2023 року в сумі 23 250 грн;
- оплати медичних послуг ТОВ «Імпульс+» відповідно до Акту надання послуг від 22.06.2023 року в сумі 18 320 грн;
- оплати медичних послуг ТОВ «Імпульс+» відповідно до Акту надання послуг від 23.06.2023 року в сумі 6 100 грн;
- оплати послуг екстреної медичної допомоги «Імпульс+ » в сумі 10 500 грн;
- оплати послуг за КТ головного мозку з внутрішньовенним контрастуванням для ОСОБА_4 , проведеним ТОВ «МІРУМ» 21.06.2023 року відповідно до Акту наданих послуг в сумі 2 750 грн.
Також позивачка понесла витрати на поховання доньки ОСОБА_4 , що підтверджує:
- договором-замовленням № 25.21058П на організацію та проведення поховання від 07.07.2023, який укладений між ОСОБА_1 та Ритуальною службою СКП «Спецкомбінату ПКПО», на суму 212 грн; 
- договором № 28/1 про надання ритуальних послуг від 28.06.2023, укладеним між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_12 на суму 24 700 грн та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 28.06.2023 року на суму 24 700 грн;
- замовленням № 1257/23 послуг за виготовлення обеліску, таблички, підставки до обеліску, підставки для квітів від 01.09.2023 року на суму 23 500 грн. 
Також судом встановлено, що заповіт ОСОБА_4 не складала. У першу чергу право на спадкування за законом мали: ОСОБА_1 - мати спадкодавця, ОСОБА_7 - батько спадкодавця, ОСОБА_2 - чоловік спадкодавця, ОСОБА_5 - малолітня донька спадкодавця. 
ІНФОРМАЦІЯ_4 мати та батько померлої ОСОБА_4 подали до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про відмову на користь свого сина - брата померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_13 від належних їм часток спадкового майна, що залишилося на день смерті ОСОБА_4 . 
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 - рідний брат померлої подав до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_4 . 
Відповідно до довідки державного нотаріуса Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори Марущак С.В. № 1982/02-14 від 25.07.2025 року заявленими спадкоємцями ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_2 , її донька ОСОБА_5 та її брат ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме та рухоме майно, а також грошові кошти, а саме право на:
- однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальної площі - 36,00 кв.м., житлової площі - 16,40 кв.м., що належала ОСОБА_14 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04 серпня 2011 року, посвідче-ного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., за-реєстровано в реєстрі за № 1761; 
- двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 - 45,60 кв.м., житлової площі - 26,60 кв.м., що належала ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк А.В., заре-єстровано в реєстрі за № 1884; 
- однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 , загальної площі - 33,90 кв.м., житлової площі - 16,00 кв.м., що належала ОСОБА_15 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 липня 2018 року, посвідче-ного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюк А.В., зареєстровано в реєстрі за № 879; 
- однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , за-гальної площі - 24, 1 кв.м., житлової площі - 10,0 кв.м., що належала ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22 жовтня 2020 року, посвідченого при-ватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мельниченко І.О., зареєстровано в реєстрі за № 1583; 
- гаражний бокс № НОМЕР_5 , загальною площею 16,9 кв.м., розташований за адресою : м. Київ, гаражно-будівельний кооператив «Лісний», проспект Свободи, 28; 
- грошові кошти в сумі 2000 доларів США, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_6 в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_6 , відкритому в банку 20.12.2021;
- легковий автомобіль марки «FIAT LINEA 1368» ( 2012 ), що був придбаний на ім`я ОСОБА_2 в червні 2012 року. 
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України).
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1268 ЦК України).
Статтею 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно зі статтею 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.
Оскільки питання щодо меж відшкодування спадкоємцями витрат, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, статтею 1232 ЦК України не визначено, системний аналіз вказаної норми матеріального права у взаємозв`язку з приписами ч. 1 ст. 1282 ЦК України дозволяє дійти висновку, що таке відшкодування може мати місце лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину (постанова Верховного Суду від 17 травня 2023 у справі № 756/7001/20 (провадження № 61-10102св22). 
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Як вбачається з матеріалів справи, понесення витрат на лікування ОСОБА_4 позивачка підтверджує Актами надання та оплати медичних послуг ТОВ «Імпульс+» від 21.06.2023 року в сумі 23 250 грн, від 22.06.2023 року в сумі 18 320 грн, від 23.06.2023 року в сумі 6 100 грн, а також Актом наданих послуг ТОВ «МІРУМ» від 21.06.2023 року в сумі 2 750 грн. 
В той же час, позивачкою не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею проведено оплату послуг екстреної медичної допомоги ТОВ «Імпульс+» в сумі 10 500 грн, відтак підстави для стягнення таких витрат із спадкоємців померлої на її користь відсутні.
Отже, загальна сума понесених позивачкою витрат на лікування доньки ОСОБА_4 становить 50 420 грн і підлягає стягненню зі спадкоємців, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у частинах, що відповідають часткам у спадщині, тобто з ОСОБА_2 мають бути стягнуті витрати на лікування у розмірі 31 512,50 грн (5/8 частки або 62,5 %) та ОСОБА_3 у розмірі 12 605 грн (1/4 частки або 25 %). Стягнення витрат з ОСОБА_5 не здійснюється, оскільки вона не є неповнолітньою особою. При цьому, не отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не може свідчити про відсутність відповідних прав на цю спадщину, яка належить спадкоємцям.
Враховуючи те, що позивачкою заявлено вимоги про стягнення витрат на лікування доньки ОСОБА_4 виключно з ОСОБА_2 , то позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Також відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» (в редакції закону, чинного на момент поховання ОСОБА_4 ) поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.
Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону «Про поховання та похоронну справу» поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого. Якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 зазначеного закону особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом.
Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 409/656/19 звернув увагу на те, що при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця необхідно враховувати, що такі витрати повинні бути розумними, в тому числі щодо їх розміру та необхідності здійснення.
Верховний Суд зазначив, що під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.
Позивачкою підтверджено понесення витрат на поховання доньки ОСОБА_4 договором-замовленням № 25.21058П на організацію та проведення поховання від 07.07.2023, який укладений між ОСОБА_1 та Ритуальною службою СКП «Спецкомбінату ПКПО», на суму 212 грн, договором № 28/1 про надання ритуальних послуг від 28.06.2023, укладеним між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_12 на суму 24 700 грн та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 28.06.2023 року на суму 24 700 грн; замовленням № 1257/23 послуг за виготовлення обеліску, таблички, підставки до обеліску, підставки для квітів від 01.09.2023 року на суму 23 500 грн. Усього на загальну суму 48 412 грн.
Таким чином, понесені позивачкою витрати на поховання доньки ОСОБА_4 підлягають стягненню зі спадкоємців, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у частинах, що відповідають часткам у спадщині, тобто з ОСОБА_2 мають бути стягнуті витрати на поховання у розмірі 30 257,50 грн (5/8 частки або 62,5 %) та ОСОБА_3 у розмірі 12 103 грн (1/4 частки або 25 %). Стягнення витрат з ОСОБА_5 не здійснюється, оскільки вона не є неповнолітньою особою. 
Враховуючи те, що позивачкою заявлено вимоги про стягнення витрат на поховання доньки ОСОБА_4 виключно з ОСОБА_2 , то позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією № ПН 2868 від 19.08.2025 року. Враховуючи те, що судом частково задоволено позовні вимоги у загальному розмірі 61 770 грн, що становить 58 % від заявленої позивачем ціни позову, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог, тобто у розмірі 702,50 грн.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , про відшкодування витрат на лікування та поховання спадкодавця - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на лікування спадкодавця ОСОБА_4 у розмірі 31 512 (тридцять одна тисяча п`ятсот дванадцять) грн 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на поховання спадкодавця ОСОБА_4 у розмірі 30 257 (тридцять тисяч двісті п`ятдесят сім) грн 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 702 (сімсот дві) грн 50 коп.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;
відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 ;
третя особа - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя         Я.К. Левицька