Справа №461/10628/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/

23 лютого 2026 року           місто Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Герман М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю 
«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 
(01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ЄДРПОУ: 35625014), 
в особі представника Старинець Майї Олегівни 
(07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2; РНОКПП: НОМЕР_1 ), 
до 
ОСОБА_1 
( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ),
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору
Акціонерне товариство «ОТП БАНК»
(01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43; ЄДРПОУ: 21685166)
про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання,  інші процесуальні дії у справі

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника Старинець Майї Олегівни, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останнього суму заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_3 , відкритим в межах кредитного договору №2014893933_CARD в розмірі 10664 грн 99 коп.
В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що ОСОБА_1 уклав з АТ «ОТП БАНК» кредитний договір №2014893933_CARD, який за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг. в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток в межах якого було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_3 .
13.10.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13/10/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за картковим рахунком № НОМЕР_3 , відкритим в межах кредитного договору №2014893933_CARD, укладеного між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». 
Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 13/10/23 від 13.10.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у загальній сумі 23959 гривень 99 копійок , яка складається з: 20000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3959 гривень 99 копійок.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач лише частково виконав своє зобов`язання, оскільки після відступлення права вимоги до відповідача, останній здійснив платежі: 05.12.2023 - 1465 грн., 19.01.2024 - 1465 грн., 15.02.204 - 1465 грн., 21.03.2024 - 1400 грн., 21.05.2024 - 1000 грн., 13.06.2024 - 1000 грн., 24.07.2024 - 1000 грн., 15.08.2024 - 1000 грн., 26.09.2024 - 1000 грн., 15.11.2024 - 1500 грн., 16.01.2025 - 1000 грн., на загальну суму - 13295 грн 00 коп., для погашеної існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме 13.10.2023 позивачем не здійснювалася нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, відповідач має непогашену кредитну заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за картковим рахунком № НОМЕР_3 , відкритим в межах кредитного договору №2014893933_CARD в розмірі 10664 грн 99 коп.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань по укладеному договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути заборгованість у судовому порядку.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.12.2025 відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Відповідно до прохальної частини позовної заяви, представник просить здійснювати розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції та оголошеннями, в порядку ст.128 ЦПК України. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не скористався.
Представник третьої особи у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа до електронного кабінету. Правом на подачу пояснень та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався. 
Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;  
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає, серед іншого, у недопущенні зловживань наданими їй правами. Дотримання балансу між інтересами усіх сторін при розгляді справи законодавцем покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством засад та строків розгляду справи.
З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу з ухваленням заочного рішення.
При цьому, суд враховує положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Під час розгляду справи, судом встановлено, що 01.03.2017 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №2014893933. В межах даного договору відкрито картковий рахунок № НОМЕР_4 . Розмір кредитного ліміту на час відкриття рахунку становив - 1000 грн 00 коп.
13.10.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 13/10/23, відповідно до умов якого АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.
Згідно п. 1.2 вказаного договору, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» передає грошові кошти в розпорядження АТ «ОТП Банк» за плату відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п.1.3 вказаного договору, за цим договором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» одержує право (замість АТ «ОТП Банк») вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами.
Згідно платіжної інструкції №20333 від 13.10.2023 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило на користь АТ «ОТП Банк» 2073929,84 грн, відповідно до умов договору факторингу №13/10/23 від 13.10.2023.
Відповідно до реєстру боржників №2 до Договір факторингу №13/10/23 від 13.10.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №2014893933 від 01.03.2017, номер кредитного договору №2014893933_CARD у загальній сумі 23959 гривень 99 коп., яка складається з: 20000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3959 гривень 99 коп. - сума заборгованості за відсотками.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Беручи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», на підставі укладених договорів факторингу набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 картковим рахунком № НОМЕР_3 , відкритим в межах кредитного договору №2014893933_CARD. 
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.  На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.  Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилами ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, зроблено висновок, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним».
У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за картковим рахунком № НОМЕР_3 , відкритим в межах кредитного договору №2014893933_CARD від 01.03.2017 станом на 31.10.2025 року заборгованість становить 10664,99 грн., що є боргом за тілом кредиту.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач взяті на себе кредитні зобов`язання у строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, а тому суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості відповідачем не надано, такий не оскаржувався, а відтак є належним доказом у справі та приймається судом до уваги. Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитними договорами, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача.
Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму сплаченого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору в повному розмірі, що становить 3028 грн 00 коп.
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року, справа №1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21).
Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, 

ухвалив:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 10664 гривень 99 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати позивача пов`язані із сплатою судового збору у розмірі 3028 гривень 00 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю 
«Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 
(01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; 
ЄДРПОУ: 35625014; e-mail: info@eadr.com.ua), 
представник позивача ? Старинець Майа Олегівна 
(07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2; РНОКПП: НОМЕР_1 ), 
відповідач - ОСОБА_1 
( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ), 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору
Акціонерне товариство «ОТП БАНК»
(01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43; ЄДРПОУ: 21685166)

Повний текст рішення складено 23 лютого 2026 року.

Головуючий суддя  В.В. Стрельбицький