Справа № 766/8560/25
н/п 2-др/766/17/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
19 березня 2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
Головуючого судді          Булах Є.М.,
Секретар судового засідання         Кошева А.П.
Справа №766/8560/25, провадження 2-др/766/17/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) осіб клопотання адвоката Гапіної Наталії Вікторівни (РНОКПП: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) що діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-
встановив:
02 червня 2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, у якому, з урахуванням заяви на усунення недоліків позову та заяви про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до 12.09.2025 року та з 01.10.2025 року по 09.01.2026 року включно.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2026 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжував навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом, тобто з 02.06.2025 року і до 12.09.2025 року та з 01.10.2025 року по 08.01.2026 року включно; стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
04 лютого 2026 року адвокат Гапіна Н.В. діючи в інтересах позивача, звернулася до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення, у якому просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу у розмірі 12 000, 00 грн.
Клопотання разом з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.02.2026 року, відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді Булах Є.М. 09.02.2026 року.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 09.02.2026 року прийнято до провадження клопотання адвоката Гапіної Наталії Вікторівни про ухвалення додаткового рішення, вирішено розгляд клопотання проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 19.02.2026 року.
18.02.2026 року відповідачем через канцелярію суду подано заперечення на заяву про ухвалення додатково рішення, у якому ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
На обґрунтування своїх заперечень вказав, що позов задоволено частково, за ч. 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу пропорційно задоволеним вимогам. Справа є типовою, без складних процесуальних дій, що виключає стягнення значного гонорару. Окремі дії представника позивачки, а саме витрати з організації перекладу документів з польської на українську мову, не підтверджені доказами фактичної оплати та безпідставно включені у майже кожен пункт розрахунку гонорару адвоката, що штучно завищує суму витрат, тому не можуть покладатись на нього. Подані на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу документи датовані одним календарним днем, що свідчить про їх формальний та узагальнений характер, акт приймання-передачі наданих правничих послуг складений без конкретизації, тощо. 
Просив відмовити у задоволенні заяви, а в разі якщо суд дійде висновку про можливість їх стягнення просив зменшити їх розмір пропорційно частковому задоволенню позовних вимог з урахуванням складності справи і його матеріального становища.
19.02.2026 року представником позивачки через підсистему «Електронний суд» подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити.
У зв`язку із оголошенням повітряної тривоги на території м. Херсон та Херсонської області розгляд справи не відбувся, судове засідання призначено на 19.03.2026 року.
У час призначений до розгляду справи учасники справи у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання або місцезнаходженням, направлення СМС-повідомлення, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125.
У раніше поданій заяві сторона позивача просила судовий розгляд проводити без участі позивача та її представника. Вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити.
Від відповідача раніше надійшли заперечення проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, будь-яких заяв про неможливість проведення судового засідання без його участі до суду не надходило.
Таким чином, судом встановлено, що учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, за таких обставин, суд постановив провести судове засідання, без осіб, що беруть участь у розгляді справи, крім того, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Судом встановлено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.01.2026 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжував навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом, тобто з 02.06.2025 року і до 12.09.2025 року та з 01.10.2025 року по 08.01.2026 року включно; стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. В іншій частині позовних вимог – відмовлено. Допущено до негайного виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивачки надано:
- договір про надання правничої допомоги від 28.05.2025 року укладений між адвокатським бюро «Наталії Гапіної» та ОСОБА_1 ;
-додатковий договір №1 до договору про надання правничої допомоги від 25.05.2025 року, підписаний сторонами 30.12.2025 року, за яким сторони виклали п. 5.1 договору в новій редакції, зокрема продовжили дію договору про надання правничої допомоги;
- розрахунок гонорару по Договору про надання правничої допомоги від 25.05.2025 року, за яким адвокатом виконані наступні роботи: усна консультація клієнта, надання необхідного переліку документів для підготовки позовної заяви, узгодження попередньої правової позиції (2 год) 1000,00 грн; підготовка позовної заяви з урахуванням заяви про усунення недоліків, організація перекладу документів з польської на українську мову документів (7 год) 5000,00 грн; підготовка та подання клопотання про витребування доказів (1 год) 1000,00 грн; підготовка додаткових пояснень по справі, з урахуванням зміни обставин справи, організації перекладу з польської на українську мову (3 год) 3000,00 грн; підготовка заяви про зменшення позовних вимог по справі, з урахуванням зміни обставин справи, організація перекладу з польської на українську мову (2 год) 2000,00 грн. Всього 12000,00 грн;
-акт приймання передачі наданих послуг з правничої допомоги у відповідності до договору про надання правничої допомоги від 28.05.2025 року, підписаний сторонами 30.01.2026 р;
-квитанція до прибуткового касового ордера №1 від 30.01.2026 року про сплату ОСОБА_1 12000,00 грн. за правничу допомогу.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 51 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Витрати, які понесені стороною, документально доведені та обґрунтовані. Згідно з правовою позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року справа № 757/47925/15-ц, від 20 червня 2018 року справа № 127/1284/14-ц, від 27 червня 2018 року справа №554/9348/15-ц, від 25 липня 2018 року справа № 522/4198/17-ц, від 13 березня 2019 року справа № 283/2065/14-ц, від 20 березня 2019 року справа № 753/23491/16-ц, від 23 січня 2019 року справа № 552/2145/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 635/5462/17, від 31 січня 2019 року справа № 204/6539/16-ц, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 910/15621/19 та від 28 квітня 2021 року у справі № 910/12591/18, суд касаційної інстанції зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення іншої сторони проти розподілу витрат на адвоката, керуючись критеріями, визначеними частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами третьою п`ятою, дев`ятою статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні здійснених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
У постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 910/23210/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 911/739/15 Верховний Суд зауважив, що для включення всієї суми гонорару до відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, а за наявності заперечень позивача щодо співмірності заявленої суми компенсації також має бути обґрунтовано, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумним і виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до відшкодування, з урахуванням того, чи були такі витрати здійснені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час і неспівмірність порівняно з ринковими цінами.
З огляду на положення п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України , витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню з огляду на часткове задоволення позову, пропорційно задоволеним вимогам.
Суд критично ставиться до включення адвокатом у витрати на правничу допомогу організацію перекладів документів з польської на українську мову, оскільки жодних відомостей про те, яким чином адвокат здійснював організацію вказаного процесу, кількість витраченого часу адвокатом на вказану організацію та окремо вартість вказаного суду не надано.
Оцінивши витрати позивача, з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також часу, який міг би витратити адвокат на усну консультацію клієнта, узгодження правової позиції; підготовку позовної заяви тощо, як кваліфікований фахівець в галузі права, суд дійшов висновку, що оскільки справа не є складною, розглянута без присутності сторін в порядку спрощеного позовного провадження, а відтак не потребувала затрати значного часу та великого обсягу юридичної і технічної роботи, керуючись принципами справедливості та співмірності, приходить до висновку що розмірним є призначення позивачці 6 000,00 грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу. При цьому слід зауважити, що зменшення розміру присуджених до стягнення на користь позивачки зазначених судових витрат не є втручанням в правовідносини між адвокатом та клієнтом.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заява представника позивачки підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 270, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката Гапіної Наталії Вікторівни (РНОКПП: НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), що діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 766/8560/25 за позовом  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн.

В іншій частині вимог заяви - відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення (підписання).
Учасник справи, якому повне додаткове рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання повного тексту додаткового рішення 19.03.2026 року.

Суддя	Є. М. Булах