ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року	Львів	Справа № 300/441/25 пров. № А/857/23054/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача: Гінди О.М.,
суддів: Заверухи О.Б., Матковської О.М.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року (головуючий суддя: Микитюк Р.В., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 , 22.01.2025, звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 092750009974 від 25.07.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи:
з 18.01.1982 по 30.04.1982 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 в Івано-Франківському обласному міжколгоспному об`єднанню по будівництву Госпрозрахункова дільниця механізації по будівництву Облміжколгоспбуду, 
з 05.11.1984 по 24.12.1984 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 в Івано-Франківському міськкомунгосп Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства;
з 01.08.1993 по 06.09.1993 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 в Івано-Франківському обласному управлінні житлово-комунального господарства Івано-Франківський обласний рембудтрест Івано-Франківська рембуддільниця;
з 16.08.1994 по 06.04.1995 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 в Фірма «Инжсеррвис».
з 20.05.1996 по 30.07.1999 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 в Центральний філіал ЗАО «Лизингстроймаш» в РФ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву від 18.07.2024 про призначення пенсії за віком.
В обґрунтування позову зазначає, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 63-річного віку набув право на пенсію за віком та 18.07.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою та необхідними документами про призначення йому пенсії за віком. Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 25.07.2024 № 092750009974 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком. Згідно вказаного рішення у позивача наявний страховий стаж 17 років 4 місяці 11 днів. ГУ ПФУ в Житомирській області не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки з 18.01.1982 по 30.04.1982, оскільки відсутня назва організації, з 05.11.1984 по 24.12.1984, оскільки міститься виправлення в даті наказу при прийнятті, з 01.08.1993 по 06.09.1993, оскільки відсутня назва організації, з 16.08.1994 по 06.04.1995 та з 20.05.1996 по 30.07.1999, оскільки це робота в РФ. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 092750009974 від 25.07.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 . 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 18.01.1982 по 30.04.1982 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 в Івано-Франківському обласному міжколгоспному об`єднанню по будівництву Госпрозрахункова дільниця механізації по будівництву Облміжколгоспбуду, з 05.11.1984 по 24.12.1984 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 в Івано-Франківському міськкомунгосп Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства, з 01.09.1993 по 06.09.1993 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 в Івано-Франківському обласному управлінні житлово-комунального господарства Івано-Франківський обласний рембудтрест Івано-Франківська рембуддільниця, з 16.08.1994 по 06.04.1995 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 у фірмі «Инжирсервіс», з 20.05.1996 по 30.07.1999 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 в Центральний філіал ЗАО «Лизингстроймаш» та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 18.07.2024 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та оскаржило в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що на день звернення з заявою про призначення пенсії згідно наданих документів вік заявника 63 роки, страховий стаж становить 17 років 04 місяці 11 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано період роботи з 18.01.1982 по 30.04.1982, оскільки відсутня назва організації, з 05.11.1984 по 24.12.1984, оскільки міститься виправлення в даті наказу при прийнятті, з 01.08.1993 по 06.09.1993, оскільки відсутня назва організації, з 16.08.1994 по 06.04.1995 та з 20.05.1996 по 30.07.1999, оскільки робота в РФ. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 63-річного віку набув право на пенсію за віком та 18.07.2024 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою та необхідними документами про призначення йому пенсії за віком. За принципом екстериторіальності, рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області від 25.07.2024 № 092750009974 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Згідно цього рішення у позивача наявний страховий стаж 17 років 04 місяці 15 днів. ГУ ПФУ в Житомирській області не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки з 18.01.1982 по 30.04.1982, оскільки відсутня назва організації, з 05.11.1984 по 24.12.1984 - міститься виправлення в даті наказу при прийнятті, з 01.08.1993 по 06.09.1993, оскільки відсутня назва організації, з 16.08.1994 по 06.04.1995 та з 20.05.1996 по 30.07.1999 - робота в російській федерації. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру страхових осіб враховано всі періоди трудової діяльності (а.с. 7-8).
Позивач, вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, а свої законні права порушеними, звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно представлених позивачем документів, його загальний трудовий стаж з врахуванням роботи в Івано-Франківському обласному міжколгоспному об`єднанню по будівництву Госпрозрахункова дільниця механізації по будівництву Облміжколгоспбуду, з 05.11.1984 по 24.12.1984 в Івано-Франківському міськкомунгосп Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства, в Івано-Франківському обласному управлінні житлово-комунального господарства Івано-Франківський обласний рембудтрест Івано-Франківська рембуддільниця, у фірмі «Инжирсервіс», в Центральному філіалі ЗАО Лизингстроймаш" становить 21 рік 8 місяців 25 днів, що є достатнім у 2024 році для призначення позивачу у віці 63 років пенсії по віку згідно ст. 26 Закону № 1058-IV.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-ІV).
Приписами статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно частини першої статті 26 Закону № 1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років, з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років, з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років, починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:
по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років. (ч. 2 ст. ст. 26 Закону № 1058-ІV).
Приписами статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно частини першої статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Системний аналіз наведених норм доводить, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, надання уточнюючих довідок повинно здійснюватися лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.
Щодо періоду роботи з 18.01.1982 по 30.04.1982, то суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно запису № 2 в трудовій книжці від 06.08.1979 позивач 06.08.1979 прийнятий на роботу помічником машиніста екскаватора 5 розряду в Івано-Франківське обласне міжколгоспне об`єднання по будівництву Госпрозрахункова дільниця механізації по будівництву Облміжколгоспбуду із зазначенням назви організації 16.10.1979 - звільнений з роботи у зв`язку з службою в армії (запис № 3 в трудовій книжці). 
Після служби в армії (запис № 4 в трудовій книжці) позивач повернувся на роботу в ту ж саму організацію, про що і зроблений запис № 5 від 18.01.1982. 30.04.1982.
У подальшому, ОСОБА_1 звільнений за власним бажанням, запис № 6, засвідчений печаткою тієї ж організації, що і на записі № 3 - Івано-Франківське обласне міжколгоспне об`єднання по будівництву Госпрозрахункова дільниця механізації по будівництву Облміжколгоспбуду, відділ кадрів (а. с. 10 зворот).
Щодо періоду роботи з 05.11.1984 по 24.12.1984, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно запису № 11 від 05.11.1984 однозначно читається, що наказ № 52/05-2 датований 05.11.1984, що співпадає з датою запису про прийняття на роботу (а. с. 12).
Щодо позовних вимог про зарахування до загального страхового стажу періоду роботи з 01.08.1993 по 06.09.1993, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що згідно запису у трудовій книжці НОМЕР_1 номери № 10, позивач прийнятий на роботу в організацію під назвою Івано-Франківське обласне управління житлово-комунального господарства Івано-Франківський обласний рембудтрест Івано-Франківська рембуддільниця 10.08.1993, а звільнений 06.09.1993 (запис № 11). Назва організації однозначно встановлюється з відтиску печатки у трудовій книжці (а. с. 14, зворот).
Суд апеляційної інстанції зауважує, що суд першої інстанції задовольняючи позов у цій частині, дійшов висновку, що до загального страхового стажу необхідно зарахувати період роботи в Івано-Франківському обласному управлінні житлово-комунального господарства Івано-Франківський обласний рембудтрест Івано-Франківська рембуддільниця з 01.09.1993 по 06.09.1993.
Разом з тим, оскільки позивач не оскаржує судове рішення у цій частині, а тому до загального страхового стажу необхідно зарахувати період роботи позивача з 01.09.1993 по 06.09.1993 у вказаній організації.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу позивача, а тому необхідно зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи:
з 18.01.1982 по 30.04.1982 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 в Івано-Франківському обласному міжколгоспному об`єднанню по будівництву Госпрозрахункова дільниця механізації по будівництву Облміжколгоспбуду,
з 05.11.1984 по 24.12.1984 відповідно до трудової книжки від 06.08.1979 в Івано-Франківському міськкомунгосп Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства,
з 01.09.1993 по 06.09.1993 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 в Івано-Франківському обласному управлінні житлово-комунального господарства Івано-Франківський обласний рембудтрест Івано-Франківська рембуддільниця.
Щодо періодів з 16.08.1994 по 06.04.1995 та з 20.05.1996 по 30.07.1999, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1058-IV, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасників Угоди та членів їх сімей здійснюються відповідно до законодавства держави, на території якого вони проживають.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ця угода, зокрема, підписана урядом України та урядом РФ.
Всі видатки, пов`язані з здійсненням пенсійного забезпечення за вказаною Угодою, несе держава, яка надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми договорами (стаття 3 вказаної Угоди).
Згідно з статтею 6 зазначеної Угоди призначення пенсій громадянам держав-учасників Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якого з держав-учасниць, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди. Нарахування пенсій відбувається з заробітку (доходу) за період роботи, який зараховується в трудовий стаж.
Таким чином, Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.
Відповідно до статті 11 вказаної Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.
Основні напрями співробітництва Сторін у галузі трудової діяльності та соціального захисту осіб (далі працівники) і членів їхніх сімей, які постійно проживають на території однієї з держав Сторін і провадять свою трудову діяльність на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності (далі роботодавці або наймачі) на території іншої держави Сторін відповідно до законодавства Сторони працевлаштування врегульовано Угодою про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994.
Відповідно до статті 9 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (і) двосторонніми угодами.
Згідно з положеннями статті 4 зазначеної Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.
У разі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.
Відповідно до статті 7 зазначеної Угоди оподаткування трудових доходів працівників Сторони працевлаштування здійснюється в порядку та розмірах, встановлених законодавством Сторони працевлаштування. Сторони не допускають подвійного оподаткування зароблених працівниками коштів.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з 01.01.2023 Україна припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.
Однак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що припинення участі в цій Угоді, не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, так як такий стаж набутий до ухвалення такого рішення. 
При цьому, частина 2 статті 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки трудова книжка позивача від 05.11.1984 (а. с. 12 зворот- а. с. 13) містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, а тому Головне УПФУ в Житомирській області під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком безпідставно не врахувало до його страхового стажу період його роботи з 16.08.1994 по 06.04.1995 у фірмі «Инжирсервіс», з 20.05.1996 по 30.07.1999 в Центральний філіал ЗАО «Лизингстроймаш».
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в оскаржуваному рішенні пенсійний орган зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою 26 статті, право на призначення пенсії за віком така особа набуде після досягнення віку у 63 роки, за наявності страхового стажу 21 рік.
Так, вік позивача – 63 роки, на момент подання заяви.
Натомість, згідно представлених позивачем документів, його загальний трудовий стаж з врахуванням роботи в Івано-Франківському обласному міжколгоспному об`єднанню по будівництву Госпрозрахункова дільниця механізації по будівництву Облміжколгоспбуду, з 05.11.1984 по 24.12.1984 в Івано-Франківському міськкомунгосп Виробниче управління водопровідноканалізаційного господарства, в Івано-Франківському обласному управлінні житлово-комунального господарства Івано-Франківський обласний рембудтрест Івано-Франківська рембуддільниця, у фірмі «Инжирсервіс», в Центральному філіалі ЗАО» Лизингстроймаш» становить 21 рік 8 місяців 25 днів, що є достатнім у 2024 році для призначення пенсії по віку, згідно ст. 26 Закону № 1058-IV, у віці 63 років.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 092750009974 від 25.07.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним, а тому необхідно призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 18.07.2024 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, апеляційна скарга скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року у справі № 300/441/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	О. Б. Заверуха 	
 	 	З. М. Матковська